Справа № 288/514/17
Суддя: Зайченко Є. О.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 288/514/17
Провадження № 2-а/288/44/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року. смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

за участю секретаря судового засідання - Нечипоренко М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної служби 15 роти УПП в м.Житомирі лейтенанта поліції Осіпчука Юрія Петровича про визнання дій інспектора незаконними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 677194 від 26 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора патрульної служби 15 роти УПП в м.Житомирі лейтенанта поліції Осіпчука Юрія Петровича (далі - Відповідач) про визнання дій інспектора незаконними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 677194 від 26 квітня 2017 року.

На обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що 26 квітня 2017 року Відповідачем було винесено постанову серії БР № 677194 про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Підставою для винесення оскаржуваної постанови є керування транспортним засобом у якого не було увімкнено ближнє світло фар та денні ходові вогні, поза межами населеного пункту.

Позивач вказує, що дії інспектора є протиправними, а постанова є незаконною та підлягає скасуванню з тих підстав, що вказані дії він не вчиняв та рухався поза межами населеного пункту з увімкненим ближнім світлом фар, повідомив про це інспектора, зазначив що в автомобілі слабке світло. Крім того, Відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, визначені статтею 258, 280 КУпАП, в результаті чого Позивача було позбавлено можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими статтею 286 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить визнати дії інспектора патрульної служби 15 роти УПП в м.Житомирі лейтенанта поліції Осіпчука Юрія Петровича незаконними, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 677194 від 26 квітня 2017 року щодо нього та закрити справу в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання, яке відбулося 20 липня 2017 року не з'явився, надав до суду заяву в якій позов підтримав, просив його задоволити та розгляд справи провести у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, його неявка не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних доказів. 30 червня 2017 року надав до суду заперечення в якому просив у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 677194 від 26 квітня 2017 року, винесеної інспектором патрульної служби 15 роти УПП в м.Житомирі лейтенантом поліції Осіпчуком Юрієм Петровичем, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1, 26 квітня 2017 року о 17 годині 00 хвилин на а/д Київ - Чоп 98 км, керував транспортним засобом у якого не було увімкнено ближнє світло фар та денні ходові вогні поза межами населеного пункту, чим порушив п.9.8 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425.00 гривень.

Пунктом 9.8 Правил дорожнього руху України визначено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: - з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідно до частини другої статі 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною першою статті 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: частини першої, другої, третьої статті 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 4 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою, третьою статті 122 КУпАП.

Пунктом 2 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно частини четвертої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Зазначена норма права вказує на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. А відтак не потребує додаткового роз'яснення про час та місце розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими Розділом ІV КУпАП.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена Відповідачем в межах наданих йому повноважень та відповідно до закону без складання протоколу про адміністративне правопорушення та вручена Позивачу.

Згідно частини другої, третьої статті 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пунктів 9, 10 Розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Встановлено, що Позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП не визнавав, про що повідомив інспектора поліції.

В позовній заяві та в судовому засіданні Позивач стверджував, що порушення зазначене в оскаржуваній постанові не вчиняв та рухався транспортним засобом поза населеним пунктом з ввімкненим ближнім світлом фар, тобто діяв у відповідності до Правил дорожнього руху.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До матеріалів заперечення Відповідач долучив копію рапорту інспектора Азаренко Д.С. від 26 квітня 2017 року, в якому вказано, що під час несення служби було помічено автомобіль ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_1, яки рухався з не увімкненим ближнім світлом фар поза населеним пунктом, в подальшому відносно водія ОСОБА_1 було винесено постанову.

Інших доказів, які б підтверджували вину Позивача у вчиненні ним правопорушення передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, Відповідачем суду не надано.

Як вбачається з частини першої статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями статті 279 КУпАП визначено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач згідно до частини другої статті 71 КАС України не довів суду правомірності свого рішення, в судове засідання не з'явився, належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення Позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, доводи Позивача, якими він заперечує постанову, не спростував. Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення та доданий рапорт від 26 квітня 2017 року, не дають можливості встановити наявність порушення Позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Таким чином, Відповідач виносячи оскаржувану постанову в спосіб визначений законом не діяв, доказів на підтвердження того, що Позивачем дійсно було порушено Правила дорожнього руху України та в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормами частини другою статті 122 КУпАП до суду не надав.

Таким чином, викладені вище обставини у їх системному зв'язку свідчать, що оскаржувана постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

Позовна вимога про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не підлягає задоволенню, оскільки адміністративний суд, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 17 КАС України, не наділений повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 19, 55 Конституції України; «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853; пунктом 9.8 Правил дорожнього руху України; Законом України «Про Національну поліцію»; статтями 7, 9, статтею 33, частиною другої статті 122, частиною першою статті 222, статтями 251, 258, 268, 278, 283, 279, 280, 284 КУпАП; статтями 2, 6, 10, 11, 12, 17, 70, 71, 94, 159 - 163, 171-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 677194 від 26 квітня 2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною другою статті 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 гривень 00 копійок, винесену інспектором патрульної служби 15 роти УПП в м.Житомирі лейтенантом поліції Осіпчуком Юрієм Петровичем.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Попільнянський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Попільнянського

районного суду Зайченко Є. О.