Справа № 727/940/17
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 липня 2017 року м. Київ К/800/24101/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 травня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив визнати неправомірними дії відповідача щодо не зарахування до його стажу роботи на посаді судді період проходження строкової військової служби (з 14 травня 1976 року по 14 травня 1978 року), час роботи в органах МВС на посадах слідчого, старшого слідчого, начальника відділу, начальника відділення (з 23 липня 1982 року по 04 березня 2003 року); зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді вказані періоди роботи, що складає 23 роки 3 місяці 14 днів і дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 90 відсотків суддівської винагороди судді згідно з довідками про заробітну плату, виданими Чернівецьким окружним адміністративним судом для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді та виплачувати з 04 жовтня 2016 року довічне грошове утримання в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання. В обґрунтування позову зазначав, що у грудні 2016 року звернувся із заявою до відповідача щодо надання інформації про розмір нарахованого та виплаченого йому довічного грошового утримання та отримав відповідь, що він має право на призначення та виплату довічного грошового утримання у розмірі 80 % від заробітної плати судді. Вважаючи дії відповідача неправомірними, та такими, що порушують його конституційні права, просив суд задовольнити позов.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 травня 2017 року, яку залишено без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року, позов задоволено. Визнано неправомірними дії відповідача та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи на посаді судді 23 роки 3 місяці 14 днів, проходження строкової військової служби ( з 14 травня 1976 року по 14 травня 1978 року), час роботи в органах МВС на посадах слідчого, старшого слідчого, начальника відділу, начальника відділення (з 23 липня 1982 року по 04 березня 2003 року), що дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 90 відсотків суддівської винагороди судді згідно з довідкою про заробітну плату судді, виданою Чернівецьким окружним адміністративним судом для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді та виплачувати його з 04 жовтня 2016 року в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права. Вказує, що суди не дали належної правової оцінки обставинам справи, зокрема, доводам відповідача про те, що позивач має менше 20 років стажу роботи на посаді судді.

Згідно із пунктом 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту оскаржуваних рішень видно, що задовольняючи позов, суди виходили з наступного.

Судами встановлено, що постановою Верховної ради України № 1600-VІІІ від 22 вересня 2016 року «Про звільнення суддів» та наказом Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2016 року № 90-ОС позивача звільнено з посади судді.

Відповідно до розрахунку стажу роботи судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи позивача станом на 03 жовтня 2016 року становить 35 років 8 місяців. Стаж роботи позивача на посаді судді складає 12 років 4 місяці 16 днів, що підтверджується розрахунком стажу роботи виданим Чернівецьким окружним адміністративним судом.

З цього розрахунку видно, що позивач, крім стажу роботи на посаді судді, має також 23 роки 3 місяці 14 днів стажу, який складається з періоду проходження строкової військової служби (з 14 травня 1976 року по 14 травня 1978 року), служби в органах внутрішніх справ на посадах слідчого, старшого слідчого, начальника відділу, начальника відділення (з 23 липня 1982 року по 04 листопада 2003 року).

В грудні 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації щодо нарахованого та виплаченого йому розміру довічного грошового утримання.

Листом від 26 грудня 2016 року №701/с-11 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило, що згідно з пунктом 25 Прикінцевих положень Закону України від 02 червня 2016 «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне грошове утримання виплачується судді в розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% заробітку, але не може бути більшим, ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Також, відповідач зазначив, що відповідно до матеріалів пенсійної справи, страховий стаж позивача складає 33 роки 8 місяців 14 днів, в тому числі на посаді судді -12 років 4 місяці 16 днів, на посаді слідчого - 8 років 3 місяці 4 дні. Тому, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці виплачується в межах чинного законодавства.

До набрання чинності Законом України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон № 2453-VI) спірні правовідносини були врегуловані нормами Закону України від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі Закон № №2862-ХІІ).

Згідно із частиною четвертою статті 43 Закону № 2862- XII, суддя у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного утримання збільшується на 2 % заробітку, але не більше ніж 90% заробітку судді.

За приписами частини третьої статті 138 Закону № 2453-VІ, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідної посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2%, але не більше ніж 90 % заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Так, пунктом 11 розділу XIII Перехідних положень Закону № 2453-VІ у редакції, чинній до 28 березня 2015 року, передбачалось, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Положеннями частини четвертої статті 43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 405-ХІ, встановлено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 8 червня 2016 року №4-рп/2016 зазначив, що гарантії незалежності суддів не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних та вказав, що при визначенні довічного грошового утримання судді у відставці застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону № 2453-VІ, у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 % заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Судами встановлено, що позивач звернувся за виплатою довічного грошового утримання після Рішення Конституційного Суду України № №4-рп/2016 від 8 червня 2016 року, а тому має право на призначення щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 % заробітної плати судді, який працює на відповідні посаді без обмеження граничного розміру.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судових рішень, а викладені в ній доводи перевірені судами і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального чи процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 травня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук