Справа № 679/1685/16-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 679/1685/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сопронюк О.В.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

18 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

секретар судового засідання: Гіюк Д.М.

за участі:

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Нетішинського міського суду Хмельницької області із позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06 березня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06 березня 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідача в судове засідання повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень позивача та її представника, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та її представника, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 01.08.1979 року по 15.08.1983 року працювала на посаді викладача по класу бандури в Славутській музичній школі. З 15.08.1983 року її призначено на посаду викладача по класу бандури в Нетішинську дитячу музичну школу, де вона працює по теперішній час на вказаній посаді.

Відповідно до наказу Хмельницького обласного управління культури № 135 від 29.08.1991 року, Нетішинська дитяча музична школа була перейменована в Нетішинську дитячу школу мистецтв. Згідно рішення Нетішинської міської ради № 244 від 20.07.2001 року Нетішинська дитяча школа мистецтв перейменована в позашкільний навчальний заклад «Школа мистецтв». Відповідно до рішення 31 сесії Нетішинської міської ради VI скликання № 47 від 15.11.2005 року, позашкільний навчальний заклад «Школа мистецтв» перейменовано у початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Нетішинська міська школа мистецтв».

25.08.2016 року ОСОБА_2 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

18.10.2016 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області із заявою про призначення та виплату їй грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, передбачену п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом № 57/Ф-10 від 31.10.2016 року управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області відмовило позивачу у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на момент призначення пенсії, оскільки посада викладача позашкільного навчального закладу, на якій працювала ОСОБА_2, не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909.

Позивач не погодилась із вказаною відмовою та звернулась до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у призначенні та виплаті грошової допомоги при призначенні пенсії за віком відповідно до п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №1191, до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е", п. "ж" ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909.

Відповідно до п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років.

Згідно ч.4 ст.21 Закону України "Про позашкільну освіту", педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Статтею 39 Закону України "Про освіту" школи мистецтв та початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади віднесені до позашкільних навчальних закладів.

Відповідно до п.6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №433 від 06.05.2001 року, до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Згідно Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14.06.2000 року, посади викладачів всіх спеціальностей включені до переліку посад педагогічних працівників.

Згідно Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 (із змінами та доповненнями), посада викладача в музичній школі відноситься до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Посада викладача у школі мистецтв вказаним Переліком не передбачена, однак дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1996 № 397/21 дію Постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 поширено в тому числі і на викладачів музичних шкіл та шкіл мистецтв без внесення змін до постанови.

З урахуванням викладеного, період роботи позивача на посаді викладача з 01.08.1979 року по 01.08.2016 року слід зарахувати до спеціального (педагогічного) стажу, що дає право на пенсію за вислугу років. Оскільки позивач отримує пенсію за віком, на день досягнення пенсійного віку працювала на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років, має педагогічний (спеціальний) стаж більше 37 років, до цього часу жодної пенсії не отримувала, тому вона має право на нарахування та виплату грошової допомоги при призначенні пенсії за віком відповідно до п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 25 липня 2017 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.