Справа № 336/3140/17
Суддя: Марко Я. Р.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/3140/17
Провадження № 2-а/336/322/2017
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, який діє як адміністративний суд, у складі судді Марко Я.Р., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
09.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, який уточнював, та в якому просить суд зобов`язати Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжяпровести йому нарахування пенсії за віком при її призначенні з 18.05.2017 року згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року його зверненню за пенсією (2014, 2015, 2016 роки), який становить 3764, 40 грн. та провести відповідний перерахунок та доплату недоотриманих сум пенсії з дня її призначення та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він в період з 01.08.1975 року по 10.09.1995 року проходив військову службу у Збройних Силах. Звільнений з військової служби з 10.09.1995 року, на час звільнення мав вислугу років військової служби в календарному обчисленні - 20 років 1 місяць 10 днів та військове звання «майор».

Після звільнення, а саме з 11.09.1995 року Запорізьким обласним військовим комісаріатом позивачу призначено пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

З 01.04.1998 року по день пред`явлення позову до суду позивач продовжував працювати на цивільних посадах та сплачувати страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

16.02.2017 року позивач набув право на пенсію за віком на умовах передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

19.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про проведення попереднього розрахунку можливого розміру пенсії при її призначенні на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У відповідь на вищевказану заяву відповідач надав позивачу документи попередніх розрахунків (розпорядження № 67501 від 19.04.2017 року, розрахунок стажу та розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії) відповідно до яких відповідачем розраховано попередній розмір пенсії у сумі 1505, 65 грн.

Проаналізувавши надані відповідачем документи, щодо попереднього розрахунку пенсії, позивач прийшов до висновку, що розмір розрахованої відповідачем пенсії значно занижений внаслідок невірного застосування показника середньої заробітної плати. У зв`язку з чим, позивач звернувся до відповідача із заявою від 19.04.2017 року, в якій зазначив про невірне застосування показника середньої заробітної плати (за 2007 рік), просив застосувати відповідний показний за останні три роки перед зверненням за призначенням пенсії (тобто 2014, 2015, 2016 роки) та провести відповідний перерахунок.
На вказане звернення відповідачем було надано відповідь від 25.04.2017 року № ЗЗ/Т-1, за змістом якої при попередньому розрахунку пенсії ОСОБА_1 відповідачем було вірно застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік, який становить 1 197, 91 грн. Наведене твердження відповідача обґрунтовано посиланням на приписи частини 3 статті 45 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Позивач також зазначає, що з 18.05.2017 року, на підставі заяви останнього, йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 1 503,77 грн. При цьому, при фактичному призначенні пенсії з 18.05.2017 року, відповідачем остаточно застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік, який становить - 1 197, 91 грн.
З вказаним вище рішенням відповідача позивач не згоден, вважає його протиправним, таким, що суттєво знижує розмір його пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»
Відповідач мотивував своє рішення посилаючись на зміст положень частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також на той факт, що з 11.09.1995 року позивачу вже була призначена пенсія за вислугу років, як військовослужбовцю, що, на думку відповідача, дає право вважати призначення йому пенсії за віком переходом з одного виду пенсії на інший.
Проте, позивач вважає, що відповідачем ототожнені поняття: перехід та переведення, вид пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та різні інші види пенсії за іншими законами. Різниця в зазначених поняттях полягає у тому, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник заробітної плати, з якого обраховувалась пенсія при призначенні її вперше, а при призначенні пенсії використовується показник середньої заробітної плати за три роки перед призначенням пенсії.
Представник Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжянадіслав на адресу суду заперечення на адміністративний позов, в яких просить відмовити у позові, з посиланням на правомірність дій відповідача при здійсненні розрахунку пенсі позивача, оскільки у даному випадку наявне переведення з одного виду пенсії на інший. Таким чином, має бути застосовано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Ухвалою суду від 26.06.2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у скороченому провадженні у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.
У відповідності до частини 4 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.
Вивчивши адміністративний позов, документи додані до нього та письмові заперечення представника відповідача, суд не вбачає підстав для розгляду справи у відкритому судовому засіданні за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд розглядає справу в порядку скороченого провадження, у відповідності до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.08.1975 року по 10.09.1995 року проходив військову службу у Збройних Силах, з 11.09.1995 року отримував пенсію за вислугу років призначену йому Запорізьким обласним військовим комісаріатом у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 досяг пенсійного віку та 18.05.2017 року йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до розрахунку відповідача позивачу було перераховано пенсію, але застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік - 1197,91 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №327.
Розрахунок пенсії позивачу було здійснено відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 в якій зазначено, що «перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія».

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Після отримання права на пенсію за вислугу років, ОСОБА_1 продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

В свою чергу, позивач звернувся до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про перехід з пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У зв`язку з переходом на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та поданої заяви, до розрахунку пенсії позивача взято середню заробітну плату за 2007 року (1197,91грн.).
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Вказаною статтею передбачено наступні види пенсії: за вислугу років; по інвалідності; по втраті годувальника.
Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.
Проте, на момент призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, він не мав права на жодний інший вид пенсійного забезпечення.
Відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Розміри пенсії за вислугу років військовослужбовців залежать від сум грошового забезпечення, тобто, посадовий оклад, надбавка за звання, надбавка за вислугу років на момент звільнення.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не регулюється порядок призначення, розмір та виплати пенсій за вислугу років особам офіцерського складу.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 30 років.
Станом на день звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивач повністю відповідав вимогам, встановленим статті 26 вищевказаного Закону.

У відповідності до абзацу 2 частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Посилання відповідача на вказану норму суд до уваги не приймає, оскільки, застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік суперечить вказаній нормі, так як в ній йдеться про переведення з одного виду на інший вид, у разі застосування показника середньої заробітної плати при нарахуванні попередньої пенсії. Тобто, вказана норма застосовується до тих видів пенсій, які регулюються саме Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вивчивши матеріали справи, та проаналізувавши викладені норми законодавства, суд встановив, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років як особі, звільненій з військової служби, показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком не застосовувався.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що реалізація права позивача на пенсію на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» проводиться вперше.

Аналогічна правова позиція була також висловлена Вищим Адміністративним судом України в ухвалах від 26 травня 2015 року № К/800/2756/14, від 03 червня 2015 року № К/800/15619/15 та Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковою для всіх судів України.

При цьому, в силу вимог частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, наведений висновок Верховного Суду України є обов`язковим для відповідача, як суб`єкта владних повноважень, який застосовує у своїй діяльності зазначені нормативно - правові акти.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжяпровести позивачу нарахування пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 роки), який становить 3764, 40 грн. та провести відповідний перерахунок та доплату недоотриманих сум пенсії з дня її призначення.

Приймаючи до уваги зміст та обсяг заявлених вимог, які стосуються зобов`язання відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії, то такий перерахунок має бути здійснений з 18.05.2017 року, тобто з дати призначення позивачу пенсії за віком.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, позивач має право на відшкодування понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 640,00 грн.
Керуючись статтями 26, 40, 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статтями 2, 6, 8, 9-11, 69-71, 159-163, 167, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії задовольнити.
Зобов`язати Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжяпровести ОСОБА_1 нарахування пенсії за віком при її призначенні з 18.05.2017 року згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року його зверненню за пенсією (2014, 2015, 2016 роки), який становить 3764, 40 грн. та провести відповідний перерахунок та доплату недоотриманих сум пенсії з дня її призначення.

Стягнути з Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.
Суддя Я.Р.Марко