Справа № 206/3839/17
Суддя: Маштак К. С.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/3839/17
Провадження № 2-а/206/109/17
УХВАЛА

24.07.2017 суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштак К.С. розглянувши матеріали адміністративного позову управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів за призначеною компенсацією фізичним особам, які надають соціальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

21.07.2017 до суду надійшов адміністративний позов управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів за призначеною компенсацією фізичним особам, які надають соціальні послуги.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей КАС України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до статті 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Правовий аналіз пунктів 1 - 4 частини четвертої статті 50 КАС України свідчить, що всі наведені підстави, коли громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Однак і в цих випадках, що стали підставою для втручання суб'єктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих суб'єктів владних повноважень.

Логічний спосіб тлумачення ч. 4 ст. 50 КАС України дозволяє дійти висновку, що і п. 5 ч. 4 ст. 50 КАС України, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків «превентивного» судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб'єкта владних повноважень на адміністративний позов. Такий безпідставний підхід до розуміння змісту п. 5 ч. 4 ст. 50 КАС України по суті призводить до відмови органів влади від виконання своїх функціональних обов'язків та можливої дискреційної поведінки.

За п. 4 ч. 4 ст. 50 КАС України суб'єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об'єднань, юридичних осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

В даній справі позов заявлений про стягнення надміру виплачених коштів за призначеною компенсацією фізичним особам, які надають соціальні послуги, які в свою чергу стали власністю (майном) відповідача, що на думку судді не підпадає під дію п. 4 ч. 4 ст. 50 КАС України.

За таких обставин, спір сторін не містить ознак публічно-правового характеру, оскільки стосується власності особи, яка набула майно у певний спосіб, що вказує на приватноправові відносини, а тому відсутні підстави для розгляду даної справи за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція міститься також в рішеннях Верховного Суду України № № 21-1884а15, 6-495цс16, висновки яких суддя враховує згідно приписів статті 244-2 КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів за призначеною компенсацією фізичним особам, які надають соціальні послуги слід відмовити.

Керуючись ст. 50, п.1 ч.1 ст. 109 КАС України,-

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів за призначеною компенсацією фізичним особам, які надають соціальні послуги.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі невідкладно надіслати позивачу разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя К.С. Маштак