Справа № 679/133/16-а
Суддя: Сопронюк О. В.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/56/2016
Справа № 679/133/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі: головуючої судді Сопронюк О.В.,

при секретарі Плазій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області про визнання протиправними (незаконними) та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно позовної заяви, заяв про зміну та доповнення позовних вимог, позивач просить: 1) визнати розпорядження управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин 105951 від 27.11.2014 року вид перерахунку «перерахунок зміна виду розрахунку» таким, що видане з порушенням абз.1 ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; 2) зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин враховувати для обчислення пенсії страховий стаж з 01.07.2000 року по 01.07.2013 року в розмірі 11 років 6 місяців та 26 днів (загального стажу 31 рік та 6 місяців відповідно); 3) визнати розпорядження управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин 105951 від 27.11.2014 року вид перерахунку «перерахунок зміна виду розрахунку» таким, що видане з порушенням абз.1 ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; 4) зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин для обчислення пенсії враховувати заробітну плату (дохід) виключно за період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року по 01 липня 2013 року, згідно першого речення першого абзац ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" чинній станом на 01 липня 2013 року; 5) визнати розпорядження управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин 105951 від 27.11.2014 року вид перерахунку «перерахунок зміна виду розрахунку» таким, що видане з порушенням абз.3 ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; 6) зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин відповідно абз.3 ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" чинній станом на 01 липня 2013 року, для періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключити періоди страхового стажу з 02.07.2008 р. по 31.03.2010 р.; з 01.12.2010 р. по 27.01.2011 р.; з 01.06.2011 р. по 01.09.2011 р.; з 01.12.2011 р. по 30.12.2012 р.; 7) визнати розпорядження управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин 105951 від 27.11.2014 року вид перерахунку «перерахунок зміна виду розрахунку» таким, що видане з порушенням ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; 8) зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин провести обчислення суми заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески згідно ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" чинній станом на 01 липня 2013 року; 9) визнати розпорядження управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин 105951 від 27.11.2014 року вид перерахунку «перерахунок зміна виду розрахунку» таким, що видане з порушенням абз.1-7 ч.3 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; 10) зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин провести обчислення суми заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески згідно абз.1 ч.3 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" чинній станом на 01 липня 2013 року, з врахуванням доходів, отриманих позивачем від підприємницької діяльності, з яких було сплачено страхові внески в період 2003 - 2008 років; 11) визнати протиправним (незаконним) та скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин 105951 від 27.11.2014 року вид перерахунку «перерахунок зміна виду розрахунку»; 12) визнати дії управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин такими, що направлені на зумисне невиконання постанови Нетішинського міського суду від 08 січня 2014 року в справі № 2 а/679/15/2014; 13) визнати розпорядження 105951 від 27.11.2014 року вид перерахунку «перерахунок зміна виду розрахунку» таким, що видане в порушення абз.1 та абз.3 ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині проведення перерахунку призначеної пенсії раніше ніж через два роки після попереднього перерахунку.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що постановою Нетішинського міського суду від 08.01.2014 року у справі №2-а/679/15/2014 зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області призначити йому пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком згідно ч.2 ст.33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.07.2013 року. 27.11.2014 року управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області прийняло два розпорядження, одне з яких розпорядження 105951 вид перерахунку «перерахунок зміна виду розрахунку».

Позивач вважає, що вказане розпорядження прийняте з порушенням вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) та постанови Нетішинського міського суду від 08.01.2014 року, оскільки ч.2 ст.33 Закону встановлює право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, а оскаржуване розпорядження проводить перерахунок раніше призначеної пенсії. Позивач зазначає, що він звертався з проханням призначити пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, а не здійснити її перерахунок, до призначення пенсії зробити її перерахунок неможливо. Крім того, розпорядження 105951 вид перерахунку «перерахунок зміна виду розрахунку» ні формою, ні змістом не відрізняється від раніше скасованого постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 року, розпорядження 105951 від 07.05.2014 року. В порушення ст.24 Закону в оскаржуваному розпорядженні фактичний стаж враховано не повністю (лише 30 років), в той час як станом на 01.07.2013 року його страховий стаж становив 31 рік 6 місяців.

Закон передбачає певний вибір при обчисленні пенсії. За період з 01.07.2000 року по 27.06.2013 року страховий стаж позивача становив більше 60 місяців. Листом від 15.07.2013 року він повідомив відповідача про відсутність бажання включати для обчислення пенсії заробітну плату до 01 липня 2000 року, просив враховувати заробітну плату (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року по 01 липня 2013 року та виключити страховий стаж за періоди з 01.07.2007 року по 01.04.2011 року, з 01.06.2011 року по 01.09.2011 року, з 01.12.2011 року по 01.01.2013 року. Також просив заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії визначити за формулою, згідно ч.2 ст.40 Закону. Однак, в порушення вимог абз.1, 3 ч.1 ст.40 Закону, в оскаржуваному розпорядженні обчислення заробітної плати позивача проведено за період з 01.01.1998 року по 31.03.2010 року, а періоди з 01.07.2000 року по 01.07.2013 року взагалі не виключалися.

Позивач також зазначив, що з 01.08.2003 року по 2008 рік він був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності та сплачував внески до Пенсійного фонду як за місцем роботи, так і з доходів від підприємницької діяльності. Однак в порушення ч.1 ст.41 Закону його доходи від підприємницької діяльності, з яких сплачено єдиний податок, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії не враховані, хоча про їх наявність та суми відповідач знав.

Крім того, застосована в оскаржуваному розпорядженні методика визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії не відповідає ч.2 ст.40 Закону, а проведена згідно ч.4 ст.42 Закону. Позивач також зазначив, що ч.4 ст.42 Закону передбачає, що за наявності у застрахованої особи не менш 24 місяців страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ні через два роки після призначення (попереднього перерахунку). Так, оскаржуване розпорядження 105951 вид перерахунку «перерахунок зміна виду розрахунку» набрало чинності з 01.07.2013 року, тому вказаний перерахунок проведено раніше, ніж через два роки після попереднього перерахунку, який проведено в квітні 2012 року.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

В обґрунтування зазначила, що з 1986 року позивач отримував пенсію як інвалід внаслідок трудового каліцтва, а з 01.03.2008 року отримує пенсію по інвалідності ІІ групи загального захворювання в розмірі 90% пенсії за віком. Таким чином, у 1986 році він реалізував своє право на призначення пенсії. В подальшому, згідно з вимогами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», після призначення пенсії він отримав право звернутися до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення його на інший вид пенсії, або про здійснення перерахунку призначеної пенсії. Вказані обставини встановлені в постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 року у справі між тими ж самими сторонами, тому доказуванню не підлягають. Наведене свідчить про те, що призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, згідно постанови Нетішинского міського суду від 08.01.2014 року є фактично її перерахунком, оскільки своє право на призначення пенсії позивач вже використав.

З 01.10.2011 року набули чинності зміни до Закону. Враховуючи те, що пенсія позивачу вперше була призначена до 01.10.2011 року, доплата за понаднормовий стаж бралася лише за 6 років, а не за 16, згідно норм Закону, що діяли до 01.10.2011 року. При проведенні перерахунку пенсії позивачу було встановлено, що після попереднього перерахунку пенсії його страховий стаж становить менше 24 місяців, а саме: 1 рік 6 місяців, тому заробітна плата за цей період не була врахована, відповідно до вимог ч.4 ст.42 Закону.

Оскільки позивач ІНФОРМАЦІЯ_1, то право на пенсію за віком він набуде у 2020 році. Тому після досягнення пенсійного віку та наявності не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовуються середня заробітна плата (дохід), визначена частиною 2 статті 40 Закону для призначення пенсії. Позивачу пенсія вперше була призначена відповідно до Закону, що діяв з 01.01.2004 року, а не по Закону в новій редакції, яка почала діяти з 01.10.2011 року Тому врахування заробітної плати за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 року, виключення періодів роботи, які він просить, є неможливим, оскільки це стосується лише тих пенсіонерів, яким призначено пенсію з 01.10.2011 року. Доходи позивача від підприємницької діяльності за 2004 рік, дані про сплату з яких страхових внесків містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форми ОК-5) враховані в його заробітну плату для обчислення пенсії. Доходи за інші періоди не враховані, оскільки дані про їх наявність та сплату з них страхових внесків в системі персоніфікованого обліку відсутні.

Оптимізація вираховується лише автоматизованим способом, після внесення в програму всіх необхідних даних вона сама встановлює, які періоди необхідно виключити. Періоди, які просив виключити позивач, не підлягають оптимізації, тому що заробітна плата за ці періоди не враховувалася для обчислення пенсії, зараховувався лише стаж. Твердження позивача про те, що оскаржуваним розпорядженням проведено перерахунок пенсії раніше ніж через два роки після попереднього перерахунку в квітні 2012 року, є безпідставним оскільки розпорядження 105951 від 27.11.2014 року вид перерахунку «перерахунок зміна виду розрахунку» прийнято на виконання постанови суду від 08.01.2014 року, тому в даному випадку не може бути застосована норма ч.4 ст.42 Закону.

Враховуючи наведене, представник вважає, що оскаржуване розпорядження прийняте з дотриманням всіх вимог Закону.

Крім того представник зазначила, що позивач вже звертався до суду з позовом про скасування розпорядження 105951 від 27.11.2014 року вид перерахунку «перерахунок зміна виду розрахунку» і постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено. При цьому колегія суддів зробила висновок, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване розпорядження прийняте відповідачем на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, відповідно до його резолютивної частини.

Свідок ОСОБА_2 - начальник відділу з питань призначення та перерахунку пенсії управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області показала, що станом на 01.07.2013 року, коли було поведено зміну виду розрахунку, згідно оскаржуваного розпорядження, позивачу зараховано для призначення пенсії заробітну плату з 01.12.1993 року по 30.11.1998 року, з 01.07.2000 року по 31.01.2008 року.

Періоди, які просить позивач виключити, неможливо виключити із періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, оскільки його заробітна плата за ці періоди не враховувалася в розрахунок пенсійної виплати, тому що після останнього перерахунку в нього не було 24 місяців страхового стажу, що передбачено ч.4 ст.42 Закону. Вказані позивачем періоди зараховуються до страхового стажу, але заробітна плата, яку він тоді отримував, не враховується. Для обчислення пенсій йому враховується лише заробітна плата до 31.01.2008 року. Вимоги ст.40 Закону застосовуються лише до осіб, яким призначено пенсії з 01.10.2011 року, коли набули чинності зміни в Закон, а позивачу пенсію призначено у 2008 році.

ОСОБА_1 був зареєстрований як приватний підприємець з 01.08.2003 року по 27.06.2008 року. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5, є дані про сплату страхових внесків з доходів отриманих від підприємницької діяльності лише за 2004 рік, тому для обчислення заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, бралися доходи від підприємницької діяльності лише за даний рік.

Крім того, за заявою позивача від 24.04.2012 року було проведено перерахунок його пенсії по ст.42 Закону, а наступний за його заявою від 13.05.2014 року, тобто через два роки. Перерахунок зміну види розрахунку проведено йому на підставі оскаржуваного розпорядження, яке було видане на виконання постанови суду від 08.01.2014 року, тому вимоги ст.42 Закону щодо проведення перерахунку не раніше, ніж через два роки після попереднього перерахунку, в даному випадку не підлягають застосуванню.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон), відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Як вбачається з матеріалів справи, оглянутої пенсійної справи позивача та не оспорюється сторонами, ОСОБА_1 з 03.03.1986 року отримував пенсію як інвалід внаслідок трудового каліцтва. 14.02.2008 року Хмельницькою обласною МСЕК позивачу встановлено другу групі інвалідності загального захворювання довічно. З 01.03.2008 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області та став отримувати пенсію по інвалідності ІІ групи загального захворювання в розмірі 90% пенсії за віком.

Таким чином, позивач в 1986 році реалізував своє право на призначення пенсії. В подальшому, згідно з вимогами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», після призначення пенсії він отримав право звернутися до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення його на інший вид пенсії, або про здійснення перерахунку призначеної пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.33 Закону, непрацюючі інваліди II групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності такого страхового стажу, зокрема, у чоловіків - 26 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 48 років включно.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08.01.2014 року у справі №2-а/679/15/2014, яка набрала законної сили 15.10.2014 року, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком згідно ч.2 ст.33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01 липня 2013 року. В описовій частині постанови зазначено, що листом від 15.07.2013 року ОСОБА_1 повідомив про відсутність бажання включати для обчислення пенсії заробітну плату до 01 липня 2000 року, просив враховувати заробітну плату (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року по 01 липня 2013 року. Вказаним листом ОСОБА_1 просив виключити страховий стаж за періоди з 01.07.2007 року по 01.04.2011 року, з 01.06.2011 року по 01.09.2011 року, з 01.12.2011 року по 01.01.2013 року (всього 49 місяців), оскільки зазначені періоди в сумі складають не більше 10% страхового стажу (стаж 41 рік 7 місяців 7 днів або 499 місяців 7 днів).

Факт звернення позивача з вищевказаною заявою представником відповідача не заперечується.

На виконання постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 січня 2014 року управлінням Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області 27.11.2014 року прийнято два розпорядження: розпорядження 105951 від 27.11.2014 року вид перерахунку «перерахунок - зміна виду розрахунку» та розпорядження 105951 від 27.11.2014 року вид перерахунку «перерахунок - зміна стажу».

Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області 105951 від 27.11.2014 року вид перерахунку «перерахунок - зміна виду розрахунку», ОСОБА_1 проведено перерахунок - зміну виду розрахунку з 01.07.2013 року, вид пенсії - по інвалідності в розмірі за віком, зараховано стаж: держслужбовці - 4 роки 5 місяців 7 днів, військова служба - 1 рік 11 місяців 21 день, страховий стаж з 01.07.2000 року - 10 років 26 днів, загальний стаж (після 2004 року) - 6 років 6 місяців 25 днів, загальний стаж (повний) - 30 років (31.08.2011 року), що становить 360 місяців.

Розпорядженням 105951 від 27.11.2014 року вид перерахунку «перерахунок - зміна стажу» позивачу дораховано страховий стаж - 1 рік 06 місяців, в результаті чого його загальний страховий стаж становить 31 рік 06 місяців, що спростовує його твердження про те, що при обчисленні пенсії його фактичний стаж враховано не повністю.

Згідно ч.1 ст.40 Закону (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваного розпрорядження), для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно ч.2 ст.40 Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно ч.3 ст.40 Закону, при обчисленні заробітної плати (доходу), з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) для застрахованих осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність і обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та членів їхніх сімей, що беруть участь у здійсненні підприємницької діяльності, отриманий ними дохід за відповідний місяць визначається за формулою: З = П х Ч/ Т, де:

З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

П - сума фактично сплаченого відповідного податку у розрахунку на відповідний місяць, у гривнях;

Ч - відсоток відрахувань до Пенсійного фонду від суми фактично сплаченого відповідного податку, чинний в межах відповідного періоду;

Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

Відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

З виписки із системи персоніфікованого обліку - інформації про застраховану особу форми ОК-5, сформованої 13.05.2014 року, що міститься в матеріалах пенсійної справи, вбачається, що дохід ОСОБА_1 від підприємницької діяльності за період з березня по грудень 2004 року враховано до заробітної плати для нарахування пенсії і з вказаного доходу сплачено страхові внески. Відомості про отримання ОСОБА_1 доходу під підприємницької діяльності у 2005 2008 роках в даній виписці відсутні.

Враховуючи наведене, а також відсутність в системі персоніфікованого обліку даних про доходи ОСОБА_1 від підприємницької діяльності за період з 2005 2008 роки та сплату з них страхових внесків, суд вважає безпідставними вимоги позивача про зобовязання відповідача врахувати такі доходи при обчисленні суми заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески, для обчислення пенсії.

Згідно вимог ч.4 ст.42 Закону, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач правомірно не виключив позивачу з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, періоди страхового стажу, які він просив виключити, оскільки його заробітна плата за ці періоди не враховувалася в розрахунок пенсійної виплати, тому що після останнього перерахунку в нього не було 24 місяців страхового стажу, що передбачено ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Крім того, вимоги ст.40 Закону застосовуються лише до осіб, яким призначено пенсії з 01.10.2011 року, коли набули чинності зміни до Закону, а позивачу пенсію призначено у 2008 році.

Також безпідставним є твердження відповідача про те, що оскаржуваним розпорядженням було проведено перерахунок пенсії з 01.07.2013 року, тобто раніше, ніж через два роки після попереднього перерахунку, який мав місце в квітні 2012 року, оскільки розпорядження 105951 від 27.11.2014 року вид перерахунку «перерахунок зміна виду розрахунку» прийняте на виконання постанови Нетішинського міського суду від 08.01.2014 року, тому підстави для застосування вимог ч.4 ст.42 Закону в даному випадку відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що твердження позивача про винесення оскаржуваного розпорядження з порушенням вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не знайшли свого підтвердження в судовому засідання, є безпідставними, спростовуються вищевказаними нормами чинного законодавства, дослідженими письмовими доказами, а також поясненнями представника відповідача та свідка.

Таким чином, суд вважає, що оскаржуване розпорядження винесене управлінням Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області з дотриманням вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Крім того, згідно з ч.1 ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Позивач в даному адміністративному позові просить визнати протиправним та скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області від 27 листопада 2014 року, яке прийнято на виконання постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 січня 2014 року, яка набрала законної сили та є обов'язковою для виконання.

Таким чином, в межах окремого адміністративного позову оскаржуються дії органу Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області, вчинені на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі, якщо сторона виконавчого провадження вважає, що рішення суду виконується боржником не у встановлений судом спосіб, така особа не позбавлена можливості захистити свої права в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" та ст.181 КАС України.

Чинне законодавство про адміністративне судочинство не передбачає такого способу захисту права як звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування рішень, які прийняті на виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладені в постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 року у справі 2-а/679/43/2015, що набрала законної сили, при розгляді справи за участю тих самих сторін.

Отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню ще й тому, що оскаржуване розпорядження прийнято відповідачем на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, відповідно до його резолютивної частини.

Керуючись ст.ст.11, 71, 72, 160 - 162 КАС України, ст.9, 24, 27, 33, 40, 42, 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області про визнання протиправними (незаконними) та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Нетішинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча: