Справа № 147/702/17
Суддя: Волошин І. А.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 147/702/17
Провадження № 2-аз/147/1/17
У Х В А Л А

іменем України

25.07.2017 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Волошина І.А.

за участі секретаря судового засідання Чудак Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Тростянецької районної державної адміністрації Вінницької області, третя особа Служба у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації, про визнання протиправним та скасування розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації №203 від 18 липня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулися до Тростянецького районного суду Вінницької області із позовною заявою до Тростянецької районної державної адміністрації Вінницької області, третя особа Служба у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації, про визнання протиправним та скасування розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації №203 від 18 липня 2017 року.

Разом з позовною заявою позивач надав заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Вінницької області від 18.07.2017 року № 203 «Про припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу на території Тростянецького району». Ухвалу допустити до негайного виконання та розглянути заяву без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Заява мотивована тим, що 19.08.2011 року розпорядженням Тростянецької районної державної адміністрації №348 було створено дитячий будинок сімейного типу на базі прийомної сімї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 22.08.2011 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3 з однієї сторони та Тростянецькою РДА з іншої сторони була укладена угода про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу №1. В укладеній угоді були зазначені діти, влаштовані на виховання та проживання в будинку сімейного типу, а також чітко перелічені зобовязання сторін та підстави розірвання угоди. Згодом до даного дитячого будинку були ще влаштовані діти на виховання. Зазначає, що у її сімї проживають діти позбавлені батьківського піклування протягом девяти років. Однак, 18.07.2017 року вищевказаним розпорядженням від 18.07.2017 року було вирішено, зокрема, припинити з 19.07.2017 року функціонування дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на території Тростянецького району. У той же день усіх дітей, які проживали у даній сімї забрали і по даний час вони проживають в Тростянецькій районній лікарні, де їх відвідує ОСОБА_1 В лікарні дітям не затишно та дискомфортно, вони страждають і бажають повернутися додому, однак працівники служби у справах дітей не дозволяють матері забрати їх додому. Вважає, що оскаржуване в Тростянецькому районному суді розпорядження №203 від 18.07.2017 року, з початку його прийняття шкодить не лише правам та інтересам позивача, як матері, але й інтересам дітей, думку яких при вирішенні питань, що стосується їх особисто, ніхто не запитав.

Суд, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання приходить наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З аналізу наведеної норми закону слідує, що обов'язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову, яке допускається на протязі всього терміну розгляду справи, є обґрунтоване клопотання сторони, в тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваної дії, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Слід зазначити, що у випадку звернення сторони із клопотанням про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із таким клопотанням. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Суд у кожному з випадків, виходячи з конкретних доказів, повинен встановити, чи є хоча б одна з названих обставин і оцінити, чи не може застосовуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більше шкоди, ніж та якій можна запобігти.

Тому, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За розясненням Пленуму Вищого адміністративного суду України в постанові № 2 від 06.03.2008 року, судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до п.п. 1,2 ст. 3, п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши обставини справи, суд погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову і вважає заяву позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову обґрунтованим. А саме, суд констатує, що, у даному випадку, невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та їх вихованцям - неповнолітнім дітям та ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більше шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зазначеним у клопотанні позивача, буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача та їх вихованцям - неповнолітнім дітям, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обгрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заходи забезпечення адміністративного позову, про які у своєму клопотанні просить позивач, відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову - підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись статтями. 117, 118, 160, 165, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Тростянецької районної державної адміністрації Вінницької області, третя особа Служба у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації, про визнання протиправним та скасування розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації №203 від 18 липня 2017 року, - задовольнити.

Зупинити дію розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Вінницької області від 18.07.2017 року № 203 «Про припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу на території Тростянецького району».

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя