Справа № 725/2105/17
Суддя: Скуляк І. А.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/2105/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2017 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Сорокан М.М.

за участю представників сторін

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправної та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з вказаним вище адміністративним позовом.

Посилався на те, що 05 травня 2017 року постановою начальника Чернівецької митниці ДФС Салагора М.М. його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 1 526 484 грн.

Згідно вказаної постанови ним було вчинено правопорушення - дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, шляхом надання документа - паспорта громадянина Румунії, під час ввезення 28 серпня 2016 року на митну територію України в режимі «тимчасового ввезення» транспортного засобу марки «BMW 530», реєстраційний номер НОМЕР_1, маючи при цьому статус громадянина України.

Разом з тим, вважає, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, через відсутність в його діях ознак порушення митних правил, необ'єктивність та неповноту провадження в справі, невідповідність висновків викладених у постанові фактичним обставинам справи.

Вказував на те, що він відповідно до вимог п.п.«в» п.33,50 ч.1 ст.4 МК України має статус нерезидента, оскільки вже тривалий час проживає на території Румунії, де має в своєму розпорядженні житло. Також він, як громадянин Румунії, є засновником підприємства на території Болгарії.

Про вказані обставини він неодноразово вказував відповідачу, однак останнім це було проігноровано.

За таких обставин, враховуючи те, що він перетинаючи митний кордон користувався правами громадянина Румунії, як нерезидента, просив визнати дії начальника Чернівецької митниці ДФС Салагора М.М. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову від 05 травня 2017 року у справі про порушення митних правил №0506/40800/17.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_5 позов підтримав та підтвердив викладені в ньому обставини. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача Чернівецької митниці ДФС - Рачук О.В. заперечувала щодо задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Розгляд справи відбувався у відсутність позивача ОСОБА_1, який в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст. 11 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 01 квітня 2017 року інспектором відділу митного оформлення №1 п/п «Порубне-Сірет» митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС Недугою В.Д. відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил №0506/40800/17 (а.с.34-36).

Як вбачається із змісту протоколу, 01 квітня 2017 року під час здійснення митного контролю ОСОБА_1, який рухався на транспортному засобі марки «BMW 530», реєстраційний номер НОМЕР_1 з України до Румунії, інспектором, згідно інформації програмно-інформаційного комплексу «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС ДМСУ було встановлено порушення позивачем митних правил.

Так, 28 серпня 2016 року громадянин ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці ДФС легковий автомобіль марки «BMW 530», реєстраційний номер НОМЕР_1 в режимі тимчасового ввезення в термін до 1 року з використанням паспорта громадянина Румунії НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_1.

Згідно поданого до митного контролю закордонного паспорта НОМЕР_2, виданного 02.07.2012 року органами Румунії на ім'я ОСОБА_1 та пред'явленого під час проведення митних формальностей закордонного паспорта громадянина України НОМЕР_3, виданого 14.07.2008 року на ім'я ОСОБА_1, останній є однією і тією ж особою.

Таким чином, під час переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України особа надавала документ, який є підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортних засобів особистого користування, маючи статус «резидента».

Постановою по справі про порушення митних правил №0506/40800/17 від 05 травня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме у розмірі 1 526 484 грн. (а.с.29-33).

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 під час ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «BMW 530», реєстраційний номер НОМЕР_1 надав паспорт громадянина Румунії.

Відповідно до п.1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Отже, спірні правовідносини регулюються нормами Митного кодексу України, Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року, Закону України від 21.01.1994року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Порядком централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №185, а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201.

Як було встановлено судом, станом на 28 серпня 2016 року у позивача був наявний як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина Румунії.

Згідно пояснень представника позивача та досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, ОСОБА_1 вважає себе нерезидентом, оскільки вже тривалий час проживає на території Румунії, де має власне житло. Крім того він, як громадянин Румунії, займається підприємницькою діяльністю на території Болгарії.

Відповідно до довідки голови правління ЖБК - 39, ОСОБА_1 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проте за вищевказаною адресою не проживає (а.с.51).

Разом з тим, на думку суду, твердження представника позивача з приводу того, що ОСОБА_1 має статус нерезидента не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Так, п.п.в) п.33 ч.1 ст.4 МК України нерезиденти - це фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України.

Отже, для того щоб особа вважалася нерезидентом вона повинна відповідати певним критеріям характерним для нерезидентів України, а саме мати статус (бути) іноземця чи особи без громадянства або бути громадянином України, який має постійне місце проживання за межами України, у тому числі таким, який тимчасово перебуває на території України.

За змістом п.45 ч.1 ст. 4 МК України постійне місце проживання - місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цим громадянином службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом).

Згідно положень Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п. 17 Порядку централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №185, а також п. 5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201, документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Отже, чинним законодавством передбачено порядок визнання резидентського статусу осіб.

Проте, позивачем та його представником не надано суду жодних належних доказів, які підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_1 за кордоном.

Варто зазначити, що згідно відомостей УДМС України в Чернівецькій області №5810, ОСОБА_1 не звертався до вказаної установи із питанням виходу його з громадянства України (а.с.53).

При цьому, п. 50 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України містить визначення, що резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

За таких обставин, враховуючи відсутності у позивача документів, які підтверджують його постійне місце проживання на території Румунії, суд приходить до висновку, що позивач являється резидентом і зобов'язаний дотримуватися митних правил встановлених для громадян (резидентів) України та у даному випадку при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу повинен сплатити усі необхідні митні платежі.

Статтею 377 МК України встановлено особливості митного оформлення окремих товарів, що ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.

Згідно вказаній статті, товари за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Товари, зазначені у частині першій цієї статті, що ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу, підлягають обов'язковій сертифікації у випадках, встановлених законодавством для підприємств. Документи, що засвідчують відповідність таких товарів вимогам технічних регламентів та національних стандартів, подаються органам доходів і зборів під час митного оформлення цих товарів з метою вільного обігу та уповноваженим органам під час їх державної реєстрації в Україні.

Ввезені громадянами на митну територію України для вільного обігу товари, зазначені у частині першій цієї статті, що підлягають державній реєстрації уповноваженими органами України, забороняється відчужувати або передавати у володіння, користування чи розпорядження іншим особам до здійснення державної реєстрації цих товарів.

З метою запобігання незаконному обігу транспортних засобів на території України між центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та державними органами з безпеки дорожнього руху здійснюється автоматизований обмін інформацією про транспортні засоби, що перетинають державний кордон України, стосовно митного оформлення та державної реєстрації таких транспортних засобів.

Тобто, положеннями МК України встановлений певний порядок перелік дій, що є обов'язковий для громадян України при ввезенні на митну територію України вказаних товарів до яких і відноситься згаданий вище автомобіль.

При цьому у випадку ввезення нерезидентами відповідних товарів чи речей для них передбачені інші, відмінні правила від тих, яких зобов'язані дотримуватися громадяни України.

Отже, не зазначення себе як громадянина України з постійним місцем проживання на території України та позиціонування себе як громадянина іншої держави (тобто нерезидента) може призвести до ситуації в якій особа - громадянин України уникне виконання обов'язкових для нього дій під час ввезення на митну територію України відповідних речей та товарів (в тому числі автомобілів), встановлених МК України.

За змістом cтатті 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Стаття 485 МК України передбачає відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

В силу вказаної статті, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином, з об'єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, зокрема: діяння, спрямоване ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів, та причинний зв'язок між діянням та наслідками.

Відповідно до розрахунку управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Чернівецької митниці ДФС (службова записка від 04.04.2017 року) позивачу у разі ввезення ним на територію України транспортного засобу марки «BMW 530», реєстраційний номер НОМЕР_1 необхідно було б сплатити до Державного бюджету України митні платежі розміром 508 828 грн. (а.с.48-49).

Таким чином, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Аналізуючи всі обставини справи з посиланням на докази, суд дійшов висновку, що позивача правомірно притягнуто до відповідальності, а постанову Чернівецької митниці ДФС від 05 травня 2017 винесено з дотриманням вимог чинного законодавства і підстави для її скасування відсутні.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 4,270,271,377,380,458,467,485,494,495,525, 531 МК України, ст.ст. 8,33,38,165-1,247,251,278,280 КУпАП, ст.ст.2,6, 8, 9, 10, 11, 69,70, 71, 72, 79, 86, 122, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправної та скасування постанови у справі про порушення митних правил - відмовити в повному об'ємі.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Скуляк І. А.