Справа № 522/21056/16-а
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

26 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/21056/16-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Чернявська Л.М.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

за участю секретаря Нехожиної О.О.,

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Іщенко К.С., представника прокуратури Одеської області Котелевського О.І., представника товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Алькор» Прокопової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5, до якої приєдналися прокуратура Одеської області та Управління Державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління Державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, треті особи прокуратура Одеської області, товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Алькор» про скасування державної реєстрації рішення щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2016р. ОСОБА_1, діючи на підставі договору про надання правової допомоги від 28.10.2016р. в інтересах ОСОБА_5, звернувся до суду з позовом до Управління Державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про скасування у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису №1001592 від 25.10.2011р. щодо рішення зборів учасників ТОВ фірма «Алькор», , від 25.10.2011р. про припинення юридичної особи в результаті ліквідації; скасування у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису №1001592 від 29.12.2011р., щодо припинення ТОВ фірма «Алькор» в результаті ліквідації.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 13.12.2016р. позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, ОСОБА_6, як представник ОСОБА_5 - учасника (засновника) ТОВ фірма «Алькор» по довіреності від 30.01.2017р. подав апеляційну скаргу, в якій посилається на грубе порушення прав ОСОБА_5, як учасника (засновника) ТОВ фірма «Алькор», оскільки від його імені невідомі ОСОБА_5 особи вчинили протиправні дії направленні на зміну власника ТОВ фірма «Алькор», шляхом подачі даного позову до суду. Так, оскаржена постанова Приморського районного суду від 13.12.2016р. надала можливість невідомим особам проти його волі вчинити дії спрямовані на поновлення реєстрації фірми та розпорядження його правами, як учасника (засновника) ТОВ фірма «Алькор», тому просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

До апеляційної скарги приєдналися прокуратура Одеської області та Управління Державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради.

21.06.2017р. до Одеського апеляційного адміністративного суду надійшла власноручна заява ОСОБА_5 про відмову від апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст. 193 КАС України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право протягом усього часу розгляду справи відмовитися від неї повністю або частково. Про прийняття відмови від скарги та закриття у зв'язку з цим апеляційного провадження суд постановляє ухвалу. Повторне апеляційне оскарження рішення, ухвали суду першої інстанції з тих самих підстав не допускається.

З диспозиції ст.193 КАС України вбачається, що суд апеляційної інстанції приймає відмову від апеляційної скарги та закриває в зв'язку з цим апеляційне провадження, якщо рішення суду першої інстанції не було оскаржено іншими особами по справі; відсутні заперечення інших осіб, що подали апеляційну скаргу; немає заперечень проти закриття апеляційного провадження осіб, що приєдналися до апеляційної скарги.

Отже, перевіривши матеріали справи, вислухавши думку прокурора та представника Управління Державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, що приєдналися до апеляційної скарги, та, які наполягають на розгляді по суті апеляційної скарги ОСОБА_5 та проти прийняття судом відмови від апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав задоволення заяви про відмову від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження.

Крім того, суд враховує, що при обмеженні апеляційного розгляду оскаржених судових рішень порушується принцип справедливого та публічного суду, що суперечить Європейській конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 р, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997р.

Так, у Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чипрактичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Держави - учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у чому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Керуючись ст.ст.193, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити позивачу ОСОБА_5 у прийняті заяви про відмову від апеляційної скарги та закритті в зв'язку з цим апеляційного провадження.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія