Справа № 161/7040/17
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/7680/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мікули О.І.,

суддів Богаченка С.І.,Курильця А.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови включити їй в заробітну плату для обчислення пенсії індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових потреб в сумі 1415,71 грн. відповідно до вимог ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції, чинній на час призначення пенсії; зобов'язати відповідача з 23 березня 2017 року провести їй перерахунок та виплату пенсії державного службовця згідно зі ст. 37 Закону України "Про державну службу", в редакції, чинній на час призначення пенсії, в розмірі 90 відсотків, включивши в заробітну плату для обчислення пенсії індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань на загальну суму 1415,71 грн., згідно з листом ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області № 1698/10-1.30/10-1 від 21 березня 2017 року.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2017 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови включити ОСОБА_1 в заробітну плату для обчислення пенсії індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових потреб, відповідно до вимог ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції, чинній на час призначення пенсії. Зобов'язано Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області з 23 березня 2017 року провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця, згідно зі ст. 37 Закону України "Про державну службу", в редакції, чинній на час призначення пенсії, в розмірі 90 відсотків, включивши в заробітну плату для обчислення пенсії індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, згідно з листом ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області №1698/10-1.30/10-1 від 21 березня 2017 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не належать до інших надбавок та не включаються у структуру заробітної плати, з якої визначається розмір пенсії державного службовця. Тому при визначенні розміру призначеної (перерахованої) пенсії обґрунтовано не були враховані ці виплати. Апелянт звертає увагу на те, що з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України Про державну службу не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. Пенсії, призначені до 01 червня 2015 року, продовжують виплачувати у раніше встановленому розмірі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, тому відповідно до положень ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 05 грудня 2003 року перебуває на обліку в Луцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як одержувач пенсії по віку відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 % від заробітної плати.

ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області №1698/10-1.30/10-1 від 21 березня 2017 року підтверджується, що ОСОБА_1 нараховувалася та виплачувалася індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та зазначено, що на всі ці виплати нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний податок на загальнообов'язкове державне страхування; з грудня 2001 року по листопада 2003 року загальна сума індексації та допомог, з яких нараховано та утримано страхові внески, згідно із ст.2 Закону України «Про збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування» становить 1415,17 грн.

23 березня 2017 року позивач звернулася до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із заявою, в якій просила провести перерахунок призначеної їй пенсії з моменту призначення з урахуванням сум усіх виплат, на які були нараховані та сплачені страхові внески.

Листом №210/3-01 від 25 січня 2017 року Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області відмовило позивачу у задоволенні заяви, мотивуючи це тим, що у звязку з набуттям чинності з 01 травня 2016 року Закону України „Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-УІІІ, положення Закону України „Про державну службу» від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (стаття 37-1). Відповідно до статті 90 Закону України „Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, яка набрала чинність з 01 травня 2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Таким чином, з 01 травня 2016 року Законом України „Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ по - іншому врегульовані правовідносини, повязані із пенсійним забезпеченням державних службовців. Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не містить підстав для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців. Отже враховуючи норми статті 90 Закону України „Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-УІІІ та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії держаним службовцям у звязку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців. Крім того до п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення розмірів заробітку для обчислення пенсії» були внесені зміни. Так, до 01 грудня 2015 року пункт 5 вище зазначеної постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 передбачав, що перерахунок пенсій проводиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правління Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. Таким чином, підстав для проведення перерахунку пенсії згідно з Закону України «Про державну службу» немає.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що виплачені позивачці матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця на час призначення пенсії, оскільки з цих отримуваних застрахованою особою сум виплат фактично нараховувалися та сплачувалися страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому такі повинні враховуватися в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входили вони до структури заробітної плати.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з такого.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до приписів ст.2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Судом встановлено, що позивачу 05 грудня 2003 року була призначена пенсія за віком на підставі Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року з розрахунку 90 % від суми заробітної плати, згідно з ч.2 ст.37 цього Закону передбачалося, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та грошова винагорода за сумлінну, безперервну працю в органах державної влади входили до системи оплати праці державного службовця.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати, згідно з підпунктом 2.2.7 пункту 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, тому індексація є складовою частиною заробітної плати, оскільки є додатковою заробітною платою.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди за сумлінну, безперервну працю в органах державної влади, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція узгоджується з практикою Верховного Суду України (постанова від 20 лютого 2012 року справа № 21-430а11, постанова від 28 травня 2013 року справа № 21-97а13, постанова від 04 березня 2014 року справа № 21-14а14), та відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України є обов'язковою для застосування.

З поданого позивачем листа ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області №1698/10-1.30/10-1 від 21 березня 2017 року вбачається, що на всі виплати, які включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи, що вказані у позові складові заробітної плати отримувались позивачем під час проходження служби та на них нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо не включення цих надбавок при призначенні пенсії саме в такому розмірі є неправомірними, та правомірно зобовязано здійснити такий перерахунок та виплату з врахуванням вищевказаних виплат з 06 серпня 2016 року.

Покликання апелянта на необхідність застосування до спірних правовідносин п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким передбачено, що в разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, колегія суддів вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії та в разі зміни посадових окладів, а не у цьому випадку, коли здійснюється перерахунок у звязку з неправильним визначенням розміру пенсії при первинному її призначенні.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2017 року у справі № 161/7040/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: С.І. Богаченко

ОСОБА_3