Справа № 591/7003/16-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 р. Справа № 591/7003/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С. ,

секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.05.2017р. по справі № 591/7003/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області , Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, просив суд зобов'язати відповідача зарахувати до трудового стажу, який надає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах періоди з 13.01.1986 р. по 29.07.1986 р., 22.09.1986 р. по 21.11.1986 р. та з 21.11.1986 р. по 19.04.1991 р. та призначити йому пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення за призначенням пенсії з 15.04.2016 р.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.05.2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.05.2017 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також на доводи та обставини, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідачі надали до суду апеляційної інстанції письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 25.04.2016 р. звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, як працівнику зайнятому на роботах з особливо шкідливими та важкими умовами праці по Списку №1.

Листами №11036/04-17 від 08.10.2016 р. СО УПФУ Сумської області та №ДУ-5658129/562 від 07.09.2016 р. ГУ ПФУ в Сумській області позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 за відсутністю стажу.

Як на підставу відмови відповідач посилається на те, що період роботи з 13.01.1986 р. по 01.08.1986 р. за робочих місць «підземний горноробочий», з 22.09.1986 по 21.11.1986 р. за робочим місцем «учень прохідника», з 21.11.1986 р. по 19.04.1991 р. за робочим місцем «прохідник» у структурному підрозділі ім.В.І.Леніна ДП «Артемвугілля» позивачу не зараховано у звязку відсутністю інформації про правові підстави видачі керівником структурного підрозділу документів для призначення пенсії.

Позивач, вважаючи безпідставним не зарахування відповідачем до пільгового стажу зазначених періодів та відмову у призначенні трудової пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності відомостей про атестацію робочого місця позивача «прохідник», а також на відсутність уточнюючих довідок про характер виконуваної позивачем роботи по робочому місцю «прохідник» та «учень прохідника», а саме зайнятість у повний робочий день.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 р. (далі - Закон №1058-ІV) та п. 15 Положення "Про Пенсійний фонд України", Пенсійний фонд України реалізує свої повноваження через створені у встановленому порядку територіальні управління; рішення про призначення та перерахунок пенсії приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Відповідно до п. 2 Перехідних положень Закону №1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 р. (далі - Закон №1788-ХІІ) передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно з п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Отже, положеннями вищенаведеної статті передбачено проведення атестації робочих місць за списками №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442 (далі - Порядок №442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п. 4 Порядку та підпунктом 1.5 п.1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Оскільки Порядок №442 набрав чинності 21.08.1992 р., то при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 р. відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Виходячи з наведеного, відсутність підтвердження вищенаведених обставин, а саме, атестації робочого місця, не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу, починаючи саме з 21 серпня 1992 року.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 17 березня 2014 року по справі №21-585а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковою для всіх судів України.

Таким чином, колегія суддів відхиляє посилання суду першої інстанції на відсутність будь-яких відомостей стосовно проведення атестації робочих місць на підприємстві, що унеможливлює включення спірних періодів до пільгового стажу позивача, з огляду на те, що у періоди роботи, які позивач просив суд зобов'язати відповідача зарахувати до трудового стажу, атестація робочих місць взагалі не була передбачена законодавством.

Досліджуючи питання обґрунтованості зарахування до трудового стажу, який надає позивачу право на призначення пенсії на пільгових умовах періоди з 13.01.1986 р. по 29.07.1986 р., 22.09.1986 р. по 21.11.1986 р. та з 21.11.1986 р. по 19.04.1991 р., колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до абзаців 1, 2, 4 п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що довідки мають надаватися у разі, коли відсутні відомості в трудовій книжці про роботу особи у спірний період, що визначає її право на пільгову пенсію.

Тобто, виключно у випадку непідтвердження записами трудової книжки пільгового стажу особи виникає необхідність подання додаткових документів, та/або, у випадку необхідності пошуку свідків чи звернення до даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Водночас, як вбачається з трудової книжки № 20,21,22,23,24 позивач з 13.01.1986 працював повний робочий день на шахті ім. Леніна Виробничого об'єднання «Артемвугілля» підземним горноробочим.

З 22.09.1986 р. по 21.11.1986 р. прийнятий учеником проходчика з повним робочим днем під землею у тій же шахті.

З 21.11.1986 р. по 19.04.1991 р. переведений проходчиком з повним робочим днем під землею у тій же шахті.

Вказані записи у трудовій книжці позивача є повними, будь - які виправлення у цих записах відсутні.

З урахуванням наведеного, посилання відповідача на відсутність уточнюючої довідки по робочому місцю «прохідник» колегія суддів вважає безпідставним, оскільки відповідно до вимог до п. 1 Порядку уточнююча довідка надається за відсутності відповідних записів у трудовій книжці.

Чинним нормативним документом, що визначав види професій, посад та робіт з важкими та шкідливими умовами праці, на період роботи позивача підземним горноробочим та учеником проходчика, являлась Постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08. 1956 р. № 1173.

Тобто, робоче місце позивача підпадає під дію п. 1 розділу І Списку № 1 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, зайнятість в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах», затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173.

Таким чином, відмова відповідачів у зарахуванні періодів з 13.01.1986 р. по 29.07.1986 р., 22.09.1986 р. по 21.11.1986 р. та з 21.11.1986 р. по 19.04.1991 р. до пільгового стажу позивача є безпідставною.

Щодо посилання ГУ ПФУ в Сумській області у листі №ДУ-5658129/562 від 07.09.2016 р. в обґрунтування відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 на відсутність інформації щодо правових підстав видачі структурним підрозділом документів для призначення пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Так, в ході розгляду справи у суді апеляційної інстанції, позивачем надано архівну довідку від 14.07.2017 № 1407/03, видану ДП «Артемвугілля», згідно якої: наказом Мінвуглепрома УРСР №973 від 26.09.1970р. ліквідується трест "Горлівськвугілля" та шахта №5 ім. В.І. Леніна підпорядковується комбінату "Артемвугілля"; наказом Мінвуглепрома УРСР №175 від 05.08.1972р. шахту перейменовано в Ордена Жовтневої революції шахта ім. В.І. Леніна комбіната "Артемвугілля"; наказом Мінвуглепрома УРСР №995 від 10.11.1975р. з 01.01.1976р. комбінат "Артемвугілля" реорганізовано у виробниче об'єднання по видобутку вугілля "Артемвугілля" та шахта стала мати назву Ордена Жовтневої революції шахта ім. В.І. Леніна виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Артемвугілля"; наказом Мінвуглепрома УРСР №149 від 12.05.1995р. створено Державне підприємство Ордена Жовтневої революції шахта ім. В.І. Леніна виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Артемвугілля"; наказом Мінтопенерго України №769 від 28.12.2002р., наказом ДП "Артемвугілля" від 1.04.2003р. №1 з 1.04.2003р. ДП "Шахта ім В.І. Леніна" в/о "Артемвугілля" реорганізовано у структурний підрозділ "Шахта ім. В.І. Леніна" ДП "Артемвугілля"; наказом ДП "Артемвугілля" №33 від 30.05.2003р. з 2.06.2003р. структурний підрозділ "Шахта ім. В.І. Леніна" ДП "Артемвугілля" реорганізовано в шахтодільницю №1 СП "Шахтоуправління ім. В.І. Леніна" ДП "Артемвугілля"; наказом Мінпаливенерго України від 18.08.2004р. №493, наказом ДП "ДВКК" №29 від 20.12.2004р. з 1.01.2005р. СП "Шахтоуправління ім. В.І. Леніна" ДП "Артемвугілля" реорганізоване у виробничий структурний підрозділ "Шахтоуправління ім. В.І. Леніна" відокремленого підрозділу "Артемвугілля" Державного підприємства "Донецька вугільна коксівна компанія"; наказом Мінпаливенерго України від 26.05.2005р. №238 у зв'язку з реорганізацією ДП "Донецька вугільна коксівна компанія" та поновленням діяльності ДП "Артемвугілля" з 1.06.2005р. виробничий структурний підрозділ "Шахтоуправління ім. В.І. Леніна" реорганізоване в структурний підрозділ "Шахтоуправління ім. В.І. Леніна" ДП "Артемвугілля"; наказом ДП "Артемвугілля" від 1.11.2005р. №65 з 1.11.2005р. структурний підрозділ "Шахтоуправління ім В.І. Леніна" ДП "Артемвугілля" ліквідоване шляхом виділення з його складу шахтодільниці №1 та шахтодільниці №2 зі створенням на його базі структурного підрозділу шахта "Комсомолець" та структурного підрозділу шахта ім. В.І. Леніна ДП "Артемвугілля"; наказом ДП "Артемвугілля" від 18.01.2007р. №13 з 01.12.2007р. СП "Шахтоуправління ім. В.І. Леніна" ДП "Артемвугілля" ліквідоване шляхом виділення з його складу шахти ім. В.І. Леніна та шахти «Комсомолець» зі створенням на його базі СП шахта «Комсомолець» та СП «Шахта ім. В.І. Леніна «ДП «Артемвугілля».

Наданою позивачем довідкою від 14.07.2017 року №1407/02 про підтвердження наявного трудового стажу про призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка видана ДП «Артемвугілля» згідно додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, спростовуються висновки суду першої інстанції про відсутність даних про зайнятість позивача повний робочий день під землею, необхідних для призначення пільгової пенсії.

Виходячи в вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зобовязати відповідача зарахувати до трудового стажу, який надає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах періоди з 13.01.1986 р. по 29.07.1986 р., 22.09.1986 р. по 21.11.1986 р. та з 21.11.1986 р. по 19.04.1991 р. та призначити йому пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення за призначенням пенсії, з 15.04.2016 р.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

За приписами ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що судовий збір за подання апеляційної скарги був сплачений ОСОБА_1 згідно квитанції №8958 від 08.06.2017 року в сумі 704 гривні та згідно квитанції №350 від 08.06.2017 року в сумі 704 гривні.

Таким чином, стягненню на користь ОСОБА_1 підлягають витрати зі сплати судового збору у розмірі 1408 (тисяча чотириста вісім) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.05.2017р. по справі № 591/7003/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1, який надає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах періоди з 13.01.1986 р. по 29.07.1986 р., 22.09.1986 р. по 21.11.1986 р. та з 21.11.1986 р. по 19.04.1991 р. та призначити йому пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення за призначенням пенсії, з 15.04.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_1 1408 (тисяча чотириста вісім) гривень витрати на сплату судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Рєзнікова С.С.

Повний текст постанови виготовлений 24.07.2017 р.