Справа № 2а/0470/2158/11
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції Чорна В.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2017 рокусправа № 2а/0470/2158/11
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , секретар судового засідання Лащенко Р.В., з участю представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 року по справі №2а/0470/2158/11 за позовом ОСОБА_3 до Нікопольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування наказу, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа по справі №2а/0470/2158/11 за позовом ОСОБА_3 до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що 24.09.2013 року на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2013 року йому було видано виконавчий лист, проте, податковий орган звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 21.10.2013 року зупинив виконання судового рішення по даній справі до 24.12.2015 року. В подальшому, Нікопольська ОДПІ зверталась з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2013 року, в задоволенні якої податковому органу було відмовлено. На теперішній час, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання сплинув, що унеможливлює виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2013 року не з вини позивача. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив поновити йому пропущений строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 року заяву ОСОБА_3 було задоволено.

Поновлено позивачу строк пред'явлення до виконання виконавчого листа по адміністративній справі №2а/0470/2158/11, в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах трьох років з часу набрання цією ухвалою законної сили.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процессуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не врахував клопотання відповідача про перенесення розгляду заяви позивача та розглянув справу без участі відповідача.

Суд першої інстанції розглянув заяву позивача в письмовому провадженні без клопотань сторін, що є порушенням норм процесуального права.

У позивача була можливість раніше подати заяву про поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання та 04 серпня 2016 року він вже звертався до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та видачу нового виконавчого листа про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, проте ухвалою від 12.08.2016 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Отже, у позивача не було обєктивно непереборних та незалежних від його волевиявлення, повязаних з певними перешкодами чи труднощами, причин для своєчасного отримання та подання ним виконавчого листа до виконання.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що 17.02.20011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Орджонікідзевської ОДПІ Дніпропетровської області, правонаступником якої є Нікопольська ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, а нині - Нікопольська ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, про скасування наказу про звільнення, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2012 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково: постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2012 року скасовано та прийнято нову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Орджонікідзевської ОДПІ від 14.01.2011 року №5-0 "Про звільнення ОСОБА_3Я.", поновлено ОСОБА_3 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу оподаткування фізичних осіб Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області з 14.01.2011 року, та стягнуто з Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.01.2011 року (т. 2 а.с. 185-186).

24.09.2013 року позивачем отримано два виконавчі листи по справі №2а/0470/2158/11 - про поновлення на посаді та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у яких зазначено граничний строк пред'явлення до виконання - до 06.08.2014 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.10.2013 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргоюНікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області та зупинено виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2013 року в частині стягнення з Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу поза межами місячного строку платежу до закінчення касаційного провадження у справі за вищезазначеним позовом (т. 2 а.с. 212).

В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.12.2015 року постанову суду апеляційної інстанції було залишено без змін, а касаційну скаргу відповідача - без задоволення (т. 2 а.с. 229-233).

Під час перебування справи в провадженні суду касаційної інстанції - зокрема, 09.10.2013 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області надходила заява про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2013 року, проте, з урахуванням строку, на який зупинялось провадження по даній справі, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2016 року у задоволенні заяви податковому органу було відмовлено.

Крім того, колегія суддів в ухвалі від 29.03.2016 року за заявою відповідача здійснила процесуальну заміну сторони у справі, а саме, Нікопольську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області замінено на Нікопольську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.06.2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2016 року про відмову у перегляді за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2013 року.

09.12.2016 року стягувач звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, який сплинув 06.08.2014 року.

При вирішенні по суті заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII, який набрав чинності з 05.10.2016 року, встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

До набрання чинності цим законом, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання становив один рік.

Пунктом 5 розділом ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1404-VIII встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною 1 статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При цьому, суд зазначає, що ч.1 ст. 129-1 Конституції України, зокрема, встановлено, що судове рішення є обов'язковим до виконання.

У справі "ОСОБА_4 проти України" Європейський суд з прав людини проголосив, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якої зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Враховуючи, що тривале невиконання даного судового рішення було пов'язане з зупиненням виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2013 року, а отже, не з вини заявника, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення заяви ОСОБА_3 щодо поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Колегія суддів зазначає, що доводи відповідача про не задоволення судом першої інстанції його клопотання щодо перенесення розгляду заяви, у звязку з чим судом першої інстанції були порушені норми процесуального права є безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на адресу Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області направлялась ухвала суду про призначення заяви стягувача до розгляду, яка була отримана відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, де мав можливість ознайомитись з матеріалами заяви та надати усні чи письмові пояснення, доводи та заперечення, проте, не скористався цим правом, подавши до суду клопотання від 24.01.2017 року про відкладення судового розгляду

Згідно з ч.3 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає заяву про поновлення пропущеного строку в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в судове засідання призначене на 25.01.2017 року прибув та не заперечував проти продовження розгляду його заяви в поряду письмового провадження, відповідач в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, а тому доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо розгляду заяви в порядку письмового провадження не знайшли свого підтвердження та колегією суддів не приймаються.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді клопотання відповідача про зупинення провадження по справі судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За наведених обставин судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254, 257, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 року по справі №2а/0470/2158/11 за позовом ОСОБА_3 до Нікопольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування наказу, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 24 липня 2017 року, в повному обсязі ухвала складена 26 липня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

ОСОБА_5