Справа № 317/1673/17
Суддя: Ачкасов О. М.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 317/1673/17
№ 2-а/317/72/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Ачкасов О.М., розглянувши у скороченому провадженні у м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Запорізького приміського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та розпорядження, та зобов'язання призначення довічного грошового утримання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Запорізького приміського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та розпорядження, та зобов'язання призначення довічного грошового утримання, уточнивши який, посилався на те, що він працював з 03.11.1992 року по 20.10.2005 року суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, з 21.10.2005 р. по 20.09.2016 р. суддею Апеляційного суду Запорізької області. Згідно з Постановою Верховної Ради України від 8 вересня 2016 року № 1515-УІП «Про звільнення суддів» його було звільнено з посади судді Апеляційного суду Запорізької області, у зв'язку з поданням заяви про відставку. 20 вересня 2016 року в.о. голови Апеляційного суду Запорізької області, видано наказ № 79-К про виключення позивача зі штату суду у звязку з відставкою,та припинення виплати щомісячного грошового утримання працюючому судді. З 21.09.2016 року він має статус судді у відставці. 21.09.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. З указаної дати, розпорядженням відповідача позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 86 % від його суддівської винагороди.

Однак позивач не згоден із вказаним рішенням. Згідно із Розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 20.09.2016 р. № 08-02 від 20.09.2016 р. стаж складає 36 років, 09 місяців, 13 днів. (Додаток №3 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсіонного фонду України). Отже, довічне грошове утримання позивачу, як судді у відставці має виплачуватись у розмірі 90 % грошового утримання працюючого судді, без обмеження гранично розміру щомісячного довічного грошового утримання. Призначення відповідачем довічного грошового утримання у розмірі 86% від заробітної плати є несправедливим і дискримінаційним. Оскільки позивач як професійний суддя не міг обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу, заробітна плата, виплату якої припинено, була не тільки економічною категорією, а й основним джерелом існування, спрямованим в реалізацію конституційного права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї. Позивач просить визнати протиправними дії та розпорядження Запорізького приміського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області в частині призначення йому щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86 % від його суддівської винагороди, без врахування календарного періоду проходження строкової військової служби, та слідчого стажу роботи. Зобов'язати відповідача призначити та виплачувати йому щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 % його суддівської винагороди, відповідно подання Апеляційного суду Запорізької обл. № 08-02 від 20.09.2016 року, без обмеження граничного розміру цього утримання та здійснювати відповідні виплати зазначених коштів починаючи з 21 вересня 2016 року, у зв»язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду із адміністративним позовом.

Суддя ухвалив розглядати справу в порядку скороченого провадження, згідно ст. 183-2 КАС України, провадження відкрито ухвалою судді.

У письмових запереченнях, які надійшли на адресу суду 17.07.2017 року, відповідач позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки вважає, що при визначенні стажу роботи позивача на посаді судді УПФУ правомірно виходило з положень ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VI (в редакції, чинній на дату звернення позивача за призначенням довічного грошового утримання судді у відставці), якою встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження гранічного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Вважають, що щомісячне грошове утримання судді у відставці розраховано відповідно до вимог діючого законодавства, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Суддя, розглянувши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України, матеріальне та соціально-побутове забезпечення, у тому числі й суддівська винагорода, є елементами статусу судді. Забезпечення суддів та статус суддів у відставці визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», яким було запроваджено особливий порядок обчислення розміру щомісячного довічного утримання суддів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 03.11.1992 р. по 20.09.2016 р. працював суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, та суддею Апеляційного суду Запорізької області.

Наказом в.о. голови Апеляційного суду Запорізької обл. №79-К від 20.09.2016 р. ОСОБА_1 виключено зі складу суддів Апеляційного суду Запорізької обл. у зв'язку з відставкою на підставі Постанови Верховної Ради України від 08.09.2016р. №1515-VIII.

21.09.2016р. позивач звернувся до УПФУ в Запорізькому районі Запорізької області із заявою про призначення довічного грошового утримання судді у відставці згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів», надавши всі необхідні документи, що визнається відповідачем.

За результатами розгляду поданих документів, відповідач розпорядженням призначив ОСОБА_1 з 21.09.2016р. щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Згідно листа відповідача від 05.05.2017 р. № 5/Б-4., до стажу роботи позивача на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці і від якого залежить розмір такого грошового утримання, відповідачем зараховано лише роботу позивача на посаді судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, та судді Апеляційного суду Запорізької області в період з 03.11.1992 р. по 20.09.2016 р., що становить 23 роки 10 місяців.

Разом з тим відповідно до пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3.09.2005 року № 86 до стажу роботи на посаді судді повинен зараховуватись календарний період проходження строкової військової служби.

За правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України у справі № 21-6664а15 від 6.07.2016 року, суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, має право подати заяву про відставку. До стажу роботи на посаді судді зараховується також календарний період проходження строкової військової служби, який у позивача становить 1 рік, 11 місяців, 27 днів.

Також, на момент призначення позивача суддею, діяв Закон України Про статус суддів № 2862-XII, від 15.12.1992 р., який передбачав, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів України, зараховуються стаж роботи на посадах прокурорів і слідчих, за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Стаж роботи позивача на слідчій роботі містить 10 років та 8 місяців, із яких 1 рік, 2 місяці, 17 днів на посаді слідчого, що підтверджуються Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2005 р. № 2-2057.

Дія цього положення підтверджена п.34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів № 1402-YII від 02.06.2016 р., де вказано, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Відповідно до статті 126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

У рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 зазначено: «Незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади; забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності; забезпеченням державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей; гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності ї недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів».

Висновок про те, що зменшення обсягу гарантій незалежності суддів суперечить Конституції України, також покладено в основу рішень Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Питання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці регламентуються положеннями ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI, чинного на час виникнення спірних правовідносин.

Рішенням Конституційного суду України від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, та визначено, що частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Таким чином, до стажу роботи ОСОБА_1, який надає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, зараховується 23 роки 10 місяців стажу роботи на посаді судді, а до загального стаж роботи судді Бочарникова С.О., що дає йому право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, має також зараховуватись період проходження строкової військової служби, який складає 1 рік 11 місяців і 27 днів, а також 10 років 8 місяців слідчої роботи.

Отже відповідно до наведених положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», позивач має право на призначення щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016р. № 4-рп/2016.

Керуючись ст. 2, 6, 8, 9-11, 18,94,105, 160 ч.3, 162,167, 183-2, 256, 267КАС України, ст.ст.55,126,129,130 Конституції України, Законом України «Про судоустрій та статус суддів», суддя

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Запорізького приміського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та розпорядження, та зобов'язання призначення довічного грошового утримання - задовольнити.

Визнати протиправними дії та розпорядження Запорізького приміського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області в частині призначення судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86 % від його суддівської винагороди, без врахування календарного періоду проходження строкової військової служби, та без врахування стажу роботи на посаді слідчого.

Зобов'язати Запорізьке приміське обєднане Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області призначити, перерахувати, та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% його грошового утримання, відповідно до подання Апеляційного суду Запорізької облсті № 08-02 від 20.09.2016 р. без обмеження граничного розміру цього утримання, та здійснювати відповідні виплати зазначених коштів починаючи з 21 вересня 2016 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя : О.М. Ачкасов