Справа № 569/8848/17
Суддя: Панас О.В.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/8848/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року Суддя Рівненського міського суду Панас О.В. розглянувши в порядку письмового провадження в місті Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП №3 Бродівського ВП Золотіївського ВП ГУНП в Львівській області сержанта поліції Ковальчука Андрія Дмитровича про скасування постанови ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Поліцейського СРПП №3 Бродівського ВП Золотіївського ВП ГУНП в Львівській області сержанта поліції Ковальчука Андрія Дмитровича про скасування постанови серія АР№ 201706 від 25.05.2017 року, винесену поліцейським СРПП № 3 Бродівського ВП Золотіївського ВП ГУНП в Львівській області сержантом поліції Ковальчуком А.Д., про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

За змістом позовної заяви вказав, що згідно оспорюваної постанови в справі про адміністративне правопорушення від 25.05.2017 року, він, 25.05.2017 року о 10-05 год. керуючи на автодорозі 06 транспортним засобом здійснив проїзд на червоний (заборонений) сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Вважає, вказану постанову серії АР 201706 від 25.05.2017 року безпідставною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Поліцейський Ковальчук А.Д, зупинив його 25.05.2017 року 0 10-05 год. На автодорозі 06 та звинуватив в тому, що він нібито здійснив проїзд на червоний сигнал світлофора, що є порушенням пункту 8.7.3 ПДР України. Після цих звинувачень, поліцейським повідомлено про те, що ним виноситься постанова про адміністративне правопорушення та того ж дня 25.05.2017, в проміжку часу приблизно 5-10 хвилин на місці зупинки транспортного засобу виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Зазначив, що відповідачем -поліцейським Ковальчуком А.Д. були допущені такі порушення: незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважив розглядати такі справи; позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст..268 КУпАП; порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278,279 КУпАП.

Просив позов задовольнити та скасувати постанову серії АР № 201706 від 25.05.2017 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його, ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Подав до суду письмові заперечення, згідно яких позовні вимоги заперечив в повному обсязі, вказав, що діяв в межах чинного законодавства, при винесенні постанови відносно ОСОБА_1 ним було дотримано вимоги ст.ст. 268,278,279 КУпАП та інших нормативних документів, а тому винесення ним постанови АР № 201706 від 25.05.2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.2 ст. 122 КУпАП було законним. Просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених даною статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в межах наявних в справі доказів в письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Судом встановлено, що 25.05.2017 року була винесена постанова серія АР № 201706 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Як зазначено у цій постанові, ОСОБА_1, 25.05.2017 року о 10-05 год. керуючи на автодорозі 06 транспортним засобом здійснив проїзд на червоний (заборонений) сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Постановою серії АР №201706 від 25.05.2017 р. в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до відповідальності позивача ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425, 00 грн.

Згідно вищевказаної постанови, 25.05.2017 року о 10-05 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 на автодорозі М06 здійснив проїзд на червоний (заборонений) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається з письмових пояснень в постанові та зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 не визнав правопорушення в своїх діях.

Відповідно до положень ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не визнала подію та вину у вчиненні правопорушення, вказуючи на їх відсутність. Доказів правопорушення в діях порушника, які б спростували доводи порушника, постановою не наведено, відсутні письмові докази, докази відео чи фото фіксування технічними засобами. Також не відібрано пояснення від свідків та очевидців події адміністративного правопорушення, щодо події та вини особи у вчиненні правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд не приймає до уваги як доказ наданий Відповідачем у своєму запереченні відеозапис вчиненого Позивачем адміністративного правопорушення, виходячи з того, що зазначений відеозапис був відсутній в момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що свідчить відсутність відповідної відмітки у постанові про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, що також суперечить вимогам ст. 283 КУпАП відповідно до якої постанова повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Окрім того, суд не має змоги перевірити достовірність зазначеного відеозапису та надати йому повноцінну правову оцінку.

Окрім того, беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів:(п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05;п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «ОСОБА_3 проти України» від 15.10.2010 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Згідно п.2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч.2 ст.6 Основного Закону України). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. В супереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення (постанови) з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства. Достовірних доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав. Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи беззаперечних доказів того, що позивач 25.05.2017 р.о 10-05 год. керуючи транспортним засобом на автодорозі М06 здійснив проїзд на червоний (заборонений) сигнал світлофору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а постанова серії АР № 201706 від 25.05.2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП України підлягає скасуванню. Враховуючи викладене,керуючись ст. ст. 247, 251, 258, 280 КУпАП, керуючись ст. ст. 17-19, 70, 71, 122, 143, 159-163,167,171-2,185,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову серії АР № 201706 від 25.05.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП , у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.В.Панас