Справа № 299/1804/17
Суддя: Левко Т. Ю.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________________ Справа № 299/1804/17
Номер рядка звіту 18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2017 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Левка Т.Ю.,

секретар судового засідання Роман К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Виноградів адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора взводу №4 РПОП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_2 про визнання дій відповідача протиправними та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №989703 від 12.06.2017 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора взводу №4 РПОП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_2 про визнання дій відповідача протиправними та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №989703 від 12.06.2017 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №989703 від 12.06.2017р. інспектора взводу № 4, РПОП ГУ НП у Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2, позивача, ОСОБА_1, який мешкає за адресою: с. Бобове, вул. І. Зріні, буд. 95 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП - керування транспортним засобом, що не пройшов обов'язковий технічний контроль для транспорного засобу, який підлягає такому контролю, постановлено штраф 340,00 гривень.

Позивач вважає, що дана постанова винесена з порушенням процесуальних норм, а обставини зазначені в ній не відповідають дійсності так як правила дорожнього руху він не порушував і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 для розгляду справи не з'явився, однак його представником ОСОБА_3 подано до суду письмову заяву, про розгляд справи у їхню з позивачем відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд такі задоволити.

Відповідач не з'явився на судовий розгляд справи, належним чином своєчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, причин неявки суду не повідомлено, заяв не надходило, заперечень проти вимог заяви не надійшло. А тому, у відповідності до ч.4 ст.128 КАС України, справа підлягає розгляду в його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У відповідності до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В судовому засіданні встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №989703 від 12.06.2017 р., складеною інспектором взводу № 4, РПОП ГУ НП у Закарпатській області майором поліції ОСОБА_2, позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП - і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Згідно вказаної постанови, водій ОСОБА_1 12.06.2017 року о 11.30 год. в с.Вилок Виноградівського району керував транспортним засобом марки Опель Комбі, н.з. АО2406ВА, що не пройшов обов'язковий технічний контроль для транспорного засобу, який підлягає такому контролю, чим адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засіданні фактів суд констатує, що правовідносини, які їм відповідають, врегульовані нормами КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, а саме пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідач не надав суду заперечення проти позову на підтвердження правомірності своїх дій та рішень.

Нормами КУпАП, що встановлюють правила провадження у справах про адміністративні правопорушення - ст.254, ст.256, ст.ст.248, 249, п.5 ч.1 ст.278, ст.268, ст.276, 279, 283, 284, 258 КУпАП встановлено, зокрема, що перед розглядом справи про адмінправопорушення після представлення посадової особи, яка розглядає справу, оголошується протокол, роз'яснюються права особі, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, заслуховуються пояснення даної особи, досліджуються докази, вирішуються клопотання, тощо; розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен бути відкритим, всебічним повним, вирішення справи повинно відбуватися у точній відповідності із законом, тощо.

Перевіряючи оскаржувану постанову на відповідність визначеним ч.3 ст.2 КУпАП критеріям, суд на підставі встановлених під час судового розгляду фактів дійшов висновку, що при винесенні даної постанови відповідачем порушено ряд процесуальних вимог до провадження в справі про адміністративне правопорушення, а саме: ст.245, 279, 280 КУпАП - формальність притягнення особи до адміністративної відповідальності; як наслідок - порушено права особи, що притягається до адмінвідповідальності, зокрема право на захист (ст.268 КУпАП), яка має право бути присутньою при розгляді справи, що означає її активну участь у процесі розгляду: дача пояснень, заявлення клопотань, обґрунтування заперечень, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підготовка та подання відповідних доказів, отримання правової допомоги, для чого необхідний час для підготовки.

Також, у відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, зміст постанови свідчить про те, що вимоги ст.280 КУпАП відповідачем виконані не були.

Суд приходить до висновку, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності постановою серії БР №989703 від 12.06.2017 року відбулося із порушенням процедури, встановленої законом, що призвело до порушення його процесуальних прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Крім цього, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, що не пройшов обовязковий технічний контроль для транспортних засобів, який підлягає такому контролю.

Згідно п. 31.3 "б" Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Пунктом 1 частини 1 Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, що затверджений постановою КМУ від 30.01.2012 р. № 137 визначено, що не підлягають проведенню обов'язкового технічного контролю легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

Положенням пп. 15 п. 2 даного Порядку визначено: транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку, за винятком транспортних засобів, що експлуатуються на умовах лізингу.

За визначеннями, наведеними у Законі України «Про автомобільний транспорт» від 05.04,2001 № 2344-ІІІ : автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев'ять з місцем водія включно.

У п.3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 08.05.93 № 340 передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на певні категорії, серед яких категорії: В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми; СІ - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів); С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів).

З аналізу даної норми випливає, що автомобіль ОСОБА_4, яким керував позивач, державний номер НОМЕР_1, тип «ургон малотоннажний-В», 2000 року випуску, повною масою 1575, категорії «В», підпадає під категорію транспортного засобу легковий, тому у разі невикористання його з метою отримання прибутку, обовязковому( технічному контролю не підлягає.

Відповідачем не встановлено, що автомобіль позивача експлуатувався з метою отримання прибутку, як це визначено у пп.15 п.2 Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, що затверджений постановою КМУ від 30.01.2012 р. № 137. що свідчить про відсутність підстав для притягнення позивача до відповідальності на підставі ч.3 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень

Отже розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 на підставі поданих доказів та у межах заявлених вимог, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши їх у сукупності та взаємозвязку, суд прийшов до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 71-72, 128, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії відповідача - інспектора взводу № 4 РПОП ГУ НП у Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 протиправними.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №989703 від 12.06.2017р. про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 340,00 гривень визнати незаконною та скасувати.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_5