Справа № 802/683/17-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/683/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Чернюк Алла Юріївна

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

19 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представника відповідача: Подолянюк Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДП "Національна енергетична компанія" Укренерго" в особі інспекції Держенергонагляду у Південно-Західному регіоні відокремленого підрозділу "Державна інспекція енергетичного нагляду України" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Вінницького обласного клінічного високоспеціалізованого ендокринологічного центру до ДП "Національна енергетична компанія" Укренерго" в особі інспекції Держенергонагляду у Південно-Західному регіоні відокремленого підрозділу "Державна інспекція енергетичного нагляду України" про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 25.10.2016 року №06/10-02-38-ПШ про накладення штрафу за порушення законодавства в галузі електроенергетики та сфері теплопостачання у сумі 5270 грн.

Відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 07.06.2017 року вказаний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та залишити позов без розгляду.

Колегія суддів розглянула заяву позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку з відрядженням головного лікаря, і прийняла рішення про відмову у її задоволенні через відсутність підстав.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, з 17.10.2016 року по 18.10.2016 року державним інспектором з енергетичного нагляду проведено перевірку виконання Розпорядження №06/10-01-10-РП від 19.07.2016 року, про що складено Акт перевірки (протокол) №06/10-20-5-АП від 18.10.2016 року.

На підставі відповідного Акту перевірки державним інспектором з енергетичного нагляду винесено Постанову №06/10-02-38-ПШ від 25.10.2016 року про накладення штрафу за порушення законодавства в галузі електроенергетики та сфері теплопостачання, а саме ухилення від виконання вимог Розпорядження №06/10-01-10-РП від 19.07.2016 року.

Враховуючи те, що позивачем не виконані вимоги Розпорядження №06/10-01-10-РП від 19 липня 2016 року Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії винесено оскаржувану постанову від 25.10.2016 року №06/10-02-38-ПШ та накладено Вінницький обласний клінічний високоспеціалізований ендокринологічний центр штраф у розмірі 5270 грн.

Суд першої інстанції, при ухваленні оскарженої постанови, виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Проте до зазначених висновків суду першої інстанції, колегія суддів ставиться критично, з огляду на наступне.

Так, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо несвоєчасного виконання Розпорядження №06/10-01-10-РП від 19.07.2016 р., оскільки ряд його пунктів на момент проведення перевірки залишився взагалі невиконаним. Саме тому за результатами перевірки від 18.10.2016 р. було встановлено «ухилення від виконання (невиконання)» Розпорядження, а не «несвоєчасне виконання».

Посилання позивача на неможливість виконання припису виключно в зв'язку з відсутністю фінансування, суд не бере до уваги, з огляду на наступне.

Станом на 18.10.2016 р., тобто на день проведення перевірки виконання Розпорядження залишились невиконаними 8 пунктів Розпорядження. Виконання 6-ти з них, а саме виконання п.п. 1, 7, 15, 38, 55 та 62 - наприклад, призначення відповідальної особи, тощо, - взагалі не потребувало ніяких фінансових витрат.

При цьому, якщо позивач був не в змозі вчасно виконати п.3 та п.4 Розпорядження, він міг звернутись до інспекції Держенергонагляду у Вінницькій області з метою отримання письмового дозволу на продовження строків його виконання.

Необхідність звернення суб'єкта господарювання до Держенергонагляду у разі його неспроможності виконати всі пункти Розпорядження встановлена п.9.5 Інструкції з організацїї проведення заходів державного енергетичного нагляду за суб'єктами електроенергетики, суб'єктами відносин у сфері теплопостачання і споживачами електричної енергії та оформлення їх результатів, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 24.12.2004 року №817, який зареєстрований в Міністерстві юстиції 20.01.2005 року №71/10351 (далі - Інструкція) «у разі якщо суб'єкт господарювання не в змозі виконати вимоги, установлені Приписом чи Розпорядженням, з причин, які неможливо передбачити заходами щодо їх виконання, керівник суб'єкта господарювання не пізніше ніж та 10 днів до закінчення встановленого строку виконання відповідного заходу звертається у довільній формі до відповідного структурного підрозділу Держенергонагляду з метою отримання письмового дозволу на продовження строків виконання Припису чи Розпорядження. Звернення розглядається керівником відповідного структурного підрозділу. Керівнику суб'єкта господарювання протягом 5 днів з дати отримання такого звернення надсилається обґрунтоване рішення, яке готується інспектором Держенергонагляду, що видав Припис чи Розпорядження».

Однак, позивач не скористався своїм правом на звернення до відповідача з клопотанням про перенесення термінів виконання розпорядження.

Разом з тим, при перевірці інспектором виконання розпорядження, складається акт перевірки за нормою, затвердженою Додатком 9 Інструкції. При виявлені невиконання розпорядження у цілому, або його деяких пунктів у встановлений термін, згідно п. 9.6.2 Інструкції в акті перевірки робиться відповідний запис про невиконання розпорядження, а також перераховуються пункти, які не виконані.

В подальшому, навіть якщо встановлено невиконання хоча б одного з пунктів розпорядження, відповідно до п.п. 9.7, 9.8 Інструкції, ст.27 Закону України «Про електроенергетику» та Положення про порядок накладення на суб'єктів господарювання штрафів за порушення законодавства в галузі електроенергетики та сфері теплопостачання, затверджених постановою КМУ від 21.07.1999 р. №1312 виноситься постанова про накладення штрафних санкцій.

Крім того, діюча на даний час редакція ст.27 Закону України «Про електроенергетику» встановлює розмір штрафних санкцій за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень чи приписів Держенергонагляду, до 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 85000 грн.

При винесенні оскарженої постанови старшим інспектором з енергонагляду було враховано часткове виконання Розпорядження, тому розмір штрафу встановлений меншого розміру, а саме - 5270 грн.

Отже, постанова №06/10-02-38-ПШ від 25.10.2016 р. винесена правомірно, у межах повноважень Держенергонагляду та у спосіб, визначений законодавством.

Також, слід зауважити, що позивач не може бути звільнений від адміністративно - господарської відповідальності, оскільки ст. 218 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за виконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. Суб'єкт господарювання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин.

Так само, не вважається такими обставинами, зокрема відсутність коштів у суб`єкта господарювання для виконання господарського зобов'язання або правил здійснення господарської діяльності.

В свою чергу, ст. 617 ЦК України визначені підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Так, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України передбачено, що непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Як підстава звільнення особи, що порушила зобов'язання, від відповідальності непереборна сила характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності сторін обставина, яку сторони, хоча б навіть і передбачили, але не могли попередити. До таких обставин, як правило, відносять стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По-друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не рядова, звичайна обставина, яка хоча і може спричинити певні труднощі для сторін, але не виходить за рамки буденності (таяння снігу в горах, щорічні сезонні мусонні дощі тощо), а екстраординарна подія, яка не є звичайною.

Статтею 617 ЦК України встановлено також перелік подій, настання яких не буде вважатися випадком, а отже не звільняє особу, що порушила зобов'язання, від відповідальності.

До таких подій, зокрема, відноситься відсутність у боржника необхідних коштів. Отже, незалежно від того, що стало причиною відсутності у боржника необхідної суми грошей (об'єктивні обставини чи суб'єктивна недбалість боржника), це не звільняє його від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Таким чном, відсутність належного фінансування, на що посилався представник позивача, не може бути підставою для невжиття позивачем належних дій для виконання вимог розпорядження і відповідно його невиконання й не може свідчити про неправомірність накладеного на останнього штрафу, згідно постанови №06/10-02-38-ПШ від 25.10.2016 року.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Разом з тим, не може бути залишений без розгляду позов у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, так як це питання правильно було вирішено судом першої інстанції, і тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ДП "Національна енергетична компанія" Укренерго" в особі інспекції Держенергонагляду у Південно-Західному регіоні відокремленого підрозділу "Державна інспекція енергетичного нагляду України" задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 липня 2017 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.