Справа № 500/6388/15-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 500/6388/15-а

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Присакар О.Я.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Стас Л.В.,

Турецька І.О.

при секретарі: Голобородько Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 квітня 2017р. та ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2017р. про відмову в об'єднанні справ, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, Ізмаїльського міського голови Абрамченко Андрія В'ячеславовича, треті особи Управління капітального будівництва Ізмаїльської міської ради, Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "АССОЛЬ-А"" про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015р. ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до виконавчого комітету Ізмаїльської МР Одеської області, Ізмаїльського міського голови Абрамченко А.В., треті особи Управління капітального будівництва Ізмаїльської МР, ОК "ЖБК "АССОЛЬ-А"", в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив:

- визнати неправомірними дії ВК Ізмаїльської МР Одеської області та Ізмаїльського міського голови Абрамченко А.В. щодо неправомірної передачі земельних ділянок у користування ЖБК "Ассоль-А" за адресами: вул.Поперічна, 2/1, в м.Ізмаїлі, Одеської області; вул.Поперічна, 2/2, в м.Ізмаїлі, Одеської області;

- визнати неправомірними дії ВК Ізмаїльської МР Одеської області і Ізмаїльського міського голови Абрамченко А.В. виражені в тому, що вони, зловживаючи владою і службовим становищем порушили вимоги ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що у 2011-2012р. Ізмаїльською МР прийнято рішення про виділення земельної ділянки за адресою: вул.Поперічна, 2/1, в м.Ізмаїлі Одеської області управлінню капітального будівництва Ізмаїльської МР Одеської області для будівництва одного житлового будинку, який мав бути житлом соціального призначення. Іншим рішенням Ізмаїльської МР виділена земельна ділянка за адресою: вул.Поперічна, 2/2, в м.Ізмаїлі Одеської області управлінню капітального будівництва Ізмаїльської МР Одеської області для будівництва дитячого садочку.

ВК Ізмаїльської МР Одеської області 31.07.2013р. прийнято рішення «Про затвердження зведеного кошторисного розрахунку по об'єкту будівництво дитячого садочку на 230 місць по вул.Поперічна,2/2 в м.Ізмаїлі» за №591. Крім цього, цього ж дня ВК Ізмаїльської МР Одеської області прийнято рішення «Про порядок будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1, в м. Ізмаїлі Одеської області» за №572, з якого вбачається, що планувалося будівництво блоків «А» і «Б» за рахунок державного, обласного, місцевого бюджетів (соціальне житло). Однак, 7.05.2015р. ВК Ізмаїльської МР Одеської області прийняв рішення «Про порядок будівництва блоків «А» и «Б» багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1, в м. Ізмаїлі Одеської області» за №323, згідно якого будівництво блоків «А» і «Б» буде відбуватися за рахунок інвестиційних коштів обслуговуючого кооперативу «ЖБК "Ассоль-А"», який є інвестором будівництва блоків «В», «Г» на умовах надання інвестору всієї земельної ділянки по вул.Поперечній,2/1 в м.Ізмаїлі за договором суперфіцію строком на п'ять років.

Позивач зазначає, що діями відповідачів порушено процедуру передачі земель, а саме те, що передача відбулась без аукціону як це передбачено ЗК України, чим були порушені його особисті права, як мешканця м.Ізмаїл, оскільки він мав бажання прийняти особисту участь в аукціоні по продажу прав на ці земельні ділянки.

Посилаючись на зазначені обставини просив позов задовольнити.

Під час розгляду справи по суті позивач звернувся із клопотання про об'єднання в одне провадження вказаної справи разом із справою №500/179/17 в якій він оскаржує рішення Ізмаїльської міської ради Одеської області. Проте, ухвалою суду від 20.04.2017р. у задоволенні клопотання відмовлено.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 квітня 2017р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду та ухвалу суду скасувати, прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови та ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивача не довів того факту, що своїми діями відповідачі порушили будь-які права позивача. Оскільки позивач взагалі не звертався ні до міського голови, ні до виконавчого комітету із заявами про наданні ти виділення спірної земельної ділянки.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлень, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, Управління капітального будівництва Ізмаїльської міської ради є постійним користувачем земельної ділянки площею 0,503га за адресою вул.Поперічна,2/1 у м.Ізмаїлі в Одеській області з цільовим призначенням ділянки - для будівництва багатоквартирного житлового будинку (т.1., а.с.176). На підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, Управління капітального будівництва Ізмаїльської міської ради є постійним користувачем земельної ділянки площею 0, 9820га за адресою вул.Поперічна,2/2 у м.Ізмаїлі в Одеській області з цільовим призначенням ділянки - для будівництва багатоквартирного житлового будинку (т.1., а.с.177).

Маючи намір поліпшити житлові умови мешканців м.Ізмаїл, Виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради 31.07.2013р. прийняв рішення за №572 «Про порядок будівництва багатоквартирного житлового будинку по вул.Поперічна,2/1 в м.Ізмаїлі Одеської області», яким вирішив збудувати багатоквартирний будинок, залучивши частину коштів на будівництво за рахунок місцевого бюджету, частину коштів з обласного бюджету, частину коштів інвесторів (т.1., а.с.15,16).

З метою впорядкування будівництва багатоквартирного будинку, виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради 16.02.2015р. прийняв рішення за №136 «Про порядок будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Ізмаїлі Одеської області», яким встановив порядок будівництва: блоків «А», «Б» - до окремого рішення виконавчого комітету, блоки «В», «Г»- будуються за рахунок інвесторів, а саме ЖБК «Ассоль-А», на умовах передачі частини земельної ділянки у постійне користування за договором суперфіції (т.1 а.с.18,19).

В подальшому, виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради 7.05.2015р. прийняв рішення за №323 «Про порядок будівництва блоків «А» та «Б» багатоквартирного житлового будинку по вул. Поперічна, 2/1 в м. Ізмаїлі Одеської області», яким інвестору ЖБК «Ассоль-А» передано право на будівництво усіх чотирьох блоків будинку, на умовах надання інвестору всієї земельної ділянки за адресою: Одеська обл., м.Ізмаїл, вул.Поперічна,2/1, яка знаходиться у постійному користуванні Управління капітального будівництва Ізмаїльської міської ради, по договору суперфіція строком на 5 років (т.1., а.с.20,21).

На виконання вищевказаних рішень, 28.04.2015р. між Ізмаїльською міською радою та ЖБК «Ассоль-А» укладений договір суперфіція, за умовами якого міська рада передає кооперативу право користування земельною ділянкою за адресою: Одеська обл., м.Ізмаїл, вул.Поперічна,2/1 для будівництва багатоквартирного житлового будинку відповідно до Генерального плану забудови земельної ділянки та її цільового призначення, на умовах та в порядку, передбаченому цим Договором (т.2., а.с.105).

Отже, своїми рішеннями виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради вирішив тільки питання щодо будівництва житлового будинку та передачу у користування спірної земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності міської ради, обслуговуючому кооперативу, без передачі у власність цієї земельної ділянки.

Посилаючись на те, що відповідачі перевищили свої повноваження, рішення були прийняті в супереч діючому земельному законодавству України, ОСОБА_2 просив вимоги задовольнити.

Перевіряючи правомірність дій відповідачів, з урахуванням підстав, з якими позивач пов'язує їх неправомірність, незаконність та порушення безпосередньо його прав, апеляційний суд виходить з наступного.

У відповідності до вимоги ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Скориставшись Конституційним правом на звернення до суду, ОСОБА_2 звернувся до Ізмаїлського міськрайонного суду Одеської області на захист свого порушеного права.

Аналогічне право на звернення до суду надає ст.6 КАС України, в якій вказано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, звертаючись до суду за захистом своїх прав, особа має довести, що будь-яким рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені його права, свободи або інтереси.

При цьому, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її юридичний обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

У рішенні від 1 грудня 2004р. №18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив та вказав, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб'єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об'єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

При цьому, позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об'єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Виходячи з вищенаведених норм процесуального законодавства, судова колегія вважає, що при вирішенні спору, суд повинен встановити, чи порушуються оскарженим діями виконавчого комітету та міського голови права, свободи та інтереси ОСОБА_2, а також чи було застосовані вказані рішення до особи (позивача) та чи поширюється дія спірних рішень на особу, яка звернулась за захистом свого права.

З матеріалів справи вбачається, що прийнятті виконавчим комітетом та міським головою рішення, щодо будівництва багатоквартирного будинку за вказаними адресами, жодним чином не стосуються особи ОСОБА_2, оскільки він, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, не надав жодного доказу, який би свідчив про те, що він мав намір отримати у користування чи у власність спірні земельні ділянки, а його заяву чи звернення залишено без вирішення чи без розгляду. До матеріалів справи позивачем надана довіреність на право представляти свої інтереси певну особу, в якій вказано, що ОСОБА_2 є громадянином Російської Федерації. Вказана обставина свідчить про те, що ОСОБА_2 взагалі не є Громадянином України, а як громадянин іншої країни не довів у чому полягають порушення його прав, свобод, інтересів рішенням відповідачів щодо будівництва багатоквартирного житлового будинку на відповідній земельній ділянці.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що посилання позивача на порушення його прав є безпідставними, оскільки він не довів того факту, що своїми діями при прийнятті рішень про впорядкування будівництва багатоквартирного житлового будинку по вул.Поперічна,2/1- 2/2 в м.Ізмаїл, виконавчий комітет та міський голова порушили безпосередньо його права, свободи чи інтереси.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.198,200,206 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2017р. про відмову в об'єднанні справ - залишити без змін.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 квітня 2017р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: Л.В. Стас

І.О. Турецька