Справа № 695/1370/17
Суддя: Середа Л. В.
Дата ухвалення: 2017-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1370/17
номер провадження 2-а/695/69/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

при секретарі Оніщенко Н.В.

розглянувши в судовому засіданні приміщенні суду в м. Золотоноша справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Сергієнка Олександра Івановича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Золотоніького ВП ГУНП в Черкаській області Сергієнка Олександра Івановича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.05.2017 року старшим інспектором Золотоніського ВП ГУНП у Черкаській області Сергієнком О.І. винесено постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,0 грн. Позивач свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнає, фактичні обставини викладені в постанові у справі про адміністративне правопорушення від 03.05.2017 року заперечує, та вказує на відсутність будь-яких доказів на їх підтвердження. Окрім того, сама постанова була винесена на місці вчинення, що суперечить рішенню Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-ра/2015. Відсутність доказів вини ОСОБА_1 та прийняття постанови на місці зупинення транспортного засобу, на думку позивача, свідчать про наявність істотних порушень його прав, а тому позивач вказану постанову працівників поліції не визнає та звернувся до суду із відповідним позовом в якому просив постанову скасувати та закрити провадження у справі про вказане адміністративне правопорушення.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, однак звернувся до суду із відповідною заявою, згідно якої розгляд справи просив проводити за його відсутності та наполягав на задоволенні позову.

Відповідач інспектор Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Сергієнко О.І. в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У зв'язку із повторною неявкою відповідача у судове засідання без поважних причин, суд керуючись ч. 4 ст. 128 КАС України суд приходить до висновку про можливість розгляду справи та прийняття рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до постанови серії ПС2 №546207 у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 03.05.2017 року о 22 год. 40 хв. керував транспортним засобом Футонг - 250, д.н.з. НОМЕР_1 без поліса договору обов'язкового страхування наземного транспортного засобу, чим порушив пп. 2.1 ПДР України. За таких обставин позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд бере до уваги, що вказана постанова була винесена на місці зупинення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно з ст. 276 Кодексу справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 р. у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 126 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було винесено відповідачем на місці вчинення правопорушення без складання адміністративного протоколу.

Відповідно до п. 3 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Частина перша статті 258 КУпАП не містить посилання на статтю 126 КУпАП. Відповідно на ці правовідносини не поширюється положення частини третьої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Разом з тим, за загальним правилом відповідно до статті 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 126 КУпАП, уповноваженими на те особами без складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Аналогічна правова позиція була висловлена Вищим адміністративним судом України в узагальненому науково-консультативного висновку застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, та в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 07.06.2017 року за № К/800/18602/16.

Окрім того суд зважає, що подія відбулася, як це зазначено в постанові у справі про адміністративне правопорушення 03.05.2017 року, в той час як сама постанова датована 03.05.2016 роком.

Згідно з ч. 1ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

У свою чергу суд зважає, що відповідач не надав жодного доказу, які могли б підтвердити правомірність його дій та законність винесення вказаної вище постанови.

За вказаних обставин, враховуючи відсутність доказів правомірності дій відповідача, суд вважає, що вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 винесена без складення протоколу про адміністративне правопорушення, на місці вчинення правопорушення є неправомірною, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.17, 18, 94, 158-163 КАС України, ст.ст.9, 23, 33, 122, 256, 280, 283, 287, 293 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Сергієнка Олександра Івановича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №546207 винесену старшим інспектором Золотоніського ВП ГУНП у Черкаській області капітаном поліції Сергієнком Олександром Івановичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Середа Л.В.