Справа № 804/831/17
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2017 р. Справа № 804/831/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В.
при секретарі - Музиці Я.І.
представника позивача - Полєв В.О. представника відповідача - Карпова Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Трейд-Пак" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування вимоги, скасування рішення, -
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, ГУ ДФС у Дніпропетровській області порушено вимоги Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в частині визначення суми єдиного внеску, яка підлягає сплаті до бюджету, без урахування понижуючого коефіцієнту. Зазначені обставини зумовили необґрунтовані висновки відповідача під час проведення документальної планової виїзної перевірки Приватного підприємства «Трейд - Пак» та призвели до прийняття спірних вимоги та рішення.
Ухвалою суду від 01.02.2017 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання з'явився, надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що в порушення п.9 прим 5 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 2464, підприємство не нарахувало єдиний внесок у розмірі 546674, 82 грн. на суми заробітної плати та лікарняні за квітень - серпень 2015 року, на які нараховується єдиний внесок. Отже, на думку відповідача, в його діях жодних порушень не виявлено, а тому оскаржувані вимога та рішення прийняті правомірно та скасуванню не підлягають.
Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ПП «Трейд - Пак» зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 20.01.2009 та взято на податковий облік в органах державної податкової служби 21.01.2009 за №7725.
Перевіркою правильності нарахування ПП «Трейд - Пак» єдиного внеску на суми заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, встановлені наступні порушення:
- ст. 9, п.9 прим.5 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого не сплачений до бюджету єдиний внесок у 2015 році на загальну суму 546 674, 82 грн., у тому числі за травень 2015 у розмірі 203 862, 01 грн., за червень 2015 у розмірі 105 522, 81 грн., за липень 2015 року у розмірі 135 652, 37 грн., за серпень 2015 року у розмірі 101 637 грн. одночасно з виплатою сум заробітної плати.
З матеріалів справи вбачається, що зазначені документи були оскаржені позивачем до ДФС України.
Зазначені вимогу та рішення позивач вважає неправомірними, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом, про їх скасування.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Матеріалами справи підтверджено, що спірне донарахування грошового зобов'язання зі сплати єдиного внеску контролюючим органом здійснено на підставі відомостей Звітів про суми заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за січень 2014 року - червень 2016 року, а також пов'язується з порушенням платником застосування понижуючого коефіцієнту.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" позивач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
Згідно із підпунктами 1, 4 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів у строки, в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади.
Частиною восьмою статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" врегульовано, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом для позивача є календарний місяць.
01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" від 28 грудня 2014 року №77.
Положеннями зазначеного Закону платникам єдиного внеску надано право на зменшення навантаження на фонд оплати праці, шляхом застосування роботодавцем коефіцієнта понижуючої ставки єдиного внеску.
Законом України "Про внесення змін до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці" від 02 березня 2015 року №219-VIII, що набрав чинності 13 березня 2015 року, розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" доповнено пунктом 95, згідно з яким страхувальникам при нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам та/або при нарахуванні винагороди за цивільно-правовими договорами, допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами надано право застосовувати понижуючий коефіцієнт до ставки єдиного внеску - за дотриманням певних умов.
При цьому Законом від 02 березня 2015 року №219 встановлено втрату чинності пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" від 28 грудня 2014 року №77.
До набрання чинності Законом України "Про внесення змін до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці" розрахунок понижуючого коефіцієнта здійснювався відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" від 28 грудня 2014 року №77.
Відповідно до приписів частини восьмої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
ПП «Трейд - Пак» скористалось правом, наданим вищевказаними нормативно-правовими актами щодо застосування понижуючих коефіцієнтів до ставки єдиного внеску.
Пунктом 95 "Прикінцевих положень та перехідних положень" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що по 31 грудня 2015 року при нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам та/або при нарахуванні винагороди за цивільно-правовими договорами, допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами розмір єдиного внеску, встановлений частиною п'ятою та абзацом другим частини шостої статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" для платників єдиного внеску, визначених в абзацах другому, третьому, четвертому та сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, застосовується з понижуючим коефіцієнтом (далі - коефіцієнт), якщо платником виконуються одночасно такі умови:
а) база нарахування єдиного внеску в розрахунку на одну застраховану особу в звітному місяці (далі - БН(зо) збільшилась на 20 і більше відсотків порівняно з середньомісячною базою нарахування єдиного внеску платника за 2014 рік в розрахунку на одну застраховану особу (далі - СмБН(зо)2014);
б) після застосування коефіцієнта середній платіж на одну застраховану особу в звітному місяці (далі - СП(зо)м) складе не менше ніж середньомісячний платіж на одну застраховану особу платника за 2014 рік (далі - СмП(зо)2014);
в) кількість застрахованих осіб у звітному місяці, яким нараховані виплати, не перевищує 200 відсотків середньомісячної кількості застрахованих осіб платника за 2014 рік (далі - СмК(зо)2014). Ця умова не застосовується до платників єдиного внеску, визначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону.
ПП «Трейд - Пак» розрахувало понижуючий коефіцієнт до ставки єдиного внеску з дотриманням вимог "а", "б", "в" пункту 95 "Прикінцевих положень та перехідних положень" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".
При цьому, суд зауважує, що норми чинного законодавства не ставлять застосування платником понижуючого коефіцієнту у залежність від здійснення донарахування сум єдиного внеску до розміру мінімальної заробітної плати.
Об'єктом правопорушення, визначеного пунктом 3 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", є правовідносини щодо донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску.
Об'єктивна сторона даного правопорушення сформульована як бездіяльність не нарахування грошових зобов'язань у передбачених Законом розмірах. Відповідальність за приписами пункту 3 частини одинадцятої статті 25 цього Закону настає, якщо платник податків або територіальний орган доходів і зборів донарахує не нарахований єдиний внесок. У цьому випадку сума штрафу становитиме 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.
Відповідно до ст. 56 КЗпП України за угодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом може встановлюватись як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень.
Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що на підставі заяви ОСОБА_3 - юрисконсульта підприємства наказом №1 від 02.01.2013 йому було встановлено режим неповного робочого часу тривалістю 2 години на день. Стосовно ОСОБА_4 - прибиральниці виробничих приміщень, то вона працювала відповідно до графіку змінності. В серпні розрахункова норма робочого часу при 40-годинному робочому тижні склала 160 годин, тоді як ОСОБА_4 відпрацювала в серпні 2015 року 120 годин, тому відповідно до штатного розкладу та розрахункового листа від 31.08.2015 їй було нараховано відповідно до відпрацьованого часу 1214 грн., що було на 4 грн. менше мінімальної заробітної плати.
У той же час, у пункті 9-5 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не передбачено заборони використання платником єдиного внеску понижуючого коефіцієнту у разі якщо хоча б одній застрахованій особі здійснюється донарахування сум єдиного внеску до розміру мінімальної заробітної плати (виключенням є донарахування до мінімальної бази нарахування при розрахунку лікарняних, відпускних та допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами).
При цьому, суд звертає увагу, що норми передостаннього абзацу частини п'ятої статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» вказують, що у разі, якщо база нарахування єдиного внеску (крім винагороди за цивільно-правовими договорами) не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та ставки єдиного внеску, встановленої для відповідної категорії платника.
Таким чином, зазначена норма вказує, що роботодавець при виплаті заробітної плати працівнику, розмір якої не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, повинен сплатити нарахований єдиний внесок виходячи з розміру мінімальної заробітної плати за відповідний місяць.
Заробітна плата може не перевищувати розміру мінімальної заробітної плати, наприклад: коли у звітному місяці були лікарняні, відпускні, допомога у зв'язку з вагітністю та пологами, допомога по тимчасовій непрацездатності, чи робота на умовах неповного робочого дня (тижня), легкі умови праці, мали місце прогули та в інших випадках.
У пункті 9-5 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зокрема, вказано, що коефіцієнт застосовується при нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам за умови дотримання умов, визначених названим пунктом.
Таким чином, якщо роботодавцем виконані умови пункту 9-5 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про"збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в тому числі, коли було здійснено донарахування сум єдиного внеску до розміру мінімальної заробітної плати, роботодавець має право застосувати коефіцієнт до нарахованої заробітної плати (доходів) фізичним особам та/або нарахованої винагороди за цивільно-правовими договорами. Більше того, як було зазначено вище, головними умовами застосування коефіцієнта є збільшення бази нарахування єдиного внеску в розрахунку на одну застраховану особу на 20 і більше відсотків по всьому підприємству, за умови, що середній платіж на одну застраховану особу буде не менше ніж в 2014 році.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно нараховано єдиний соціальний внесок із застосуванням понижуючого коефіцієнта.
З наведеного вбачається, що вимога та рішення відповідача не ґрунтуються на нормах законодавства України та фактично призводить до нарахування єдиного внеску та штрафів за відсутності порушень законодавства, що суперечить вимогам частини другої статті 19 Конституції України.
Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Разом з тим, незважаючи на вимогу частини другої статті 71 цього Кодексу щодо процесуального обов'язку відповідача, останній у ході судового розгляду справи правомірності винесеної податкової та прийнятого рішення не довів, а тому позовні вимоги ПП «Трейд - Пак» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Приватного підприємства "Трейд-Пак" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування вимоги, скасування рішення - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 18 липня 2017 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко