Справа № 225/1604/17
Суддя: Мигалевич В. В.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 225/1604/17
Провадження № 2-а/225/35/2017
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мигалевича В.В.,

за участю

секретаря - Голубової О.О.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти реагування патрульної поліції ГУ НП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати протиправними дії інспектора роти реагування патрульної поліції ГУ НП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 25.03.2017 року приблизно об 12 годині 40 хвилин він йшов пішки по вулиці Федорова, смт. Північний, м. Торецька, при цьому поруч із собою штовхав моторолер марки ЕХ150А, д.н.з. НОМЕР_1, який був у несправному стані з причин поламки паливної системи. На той момент цей моторолер вже тривалий час був несправний, зберігався у його знайомого, а він вирішив перевезти його до себе додому, щоб відремонтувати та у подальшому користуватися ним. Під час руху останній побачив свого знайомого ОСОБА_4 з яким зупинившись почав розмовляти, залишивши при цьому моторолер на його опорну підніжку. Приблизно о 12 годині 55 хвилин до позивача підїхав автомобіль патрульної поліції та інспектор Іванов Д.О., висловив вимогу надати посвідчення водія на транспортний засіб моторолер. ОСОБА_1 пояснив, що не рухається на цьому транспортному засобі, оскільки він несправний, а лише його штовхає до себе додому, щоб відремонтувати, однак не слухаючи пояснень позивача інспектор на місці склав відносно останнього постанову про адміністративне правопорушення серії БР №410012 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн.

Позивач вважає, що складена відносно нього постанова про адміністративне правопорушення була винесена інспектором поліції на місці однобоко, формально, без зясування та врахування усіх обставин справи, з порушенням норм КУпАП, тому в позові ставиться питання про визнання дій інспектора щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними, та про скасування зазначеної вище постанови.

В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених у позові.

Відповідач в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав, про причини неявки суд не інформував.

Розглядаючи справу суд виходив із наступних вимог законодавства України:

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 138 КАС України, факти, що входять до предмету доказування - це обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні рішення у справі.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Однак, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Обов'язок суб'єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності. Але з презумпції вини суб'єкта владних повноважень не випливає його автоматичний програш у справі, якщо він жодним чином не відреагував на позов або просто його не визнав. Презумпція вини не є абсолютною і не може, як у судовому процесі прецедентної системи права, де відсутність заперечення позову та нез'явлення відповідача у судове засідання розцінюватися судом як визнання позову і тягнути за собою задоволення позову.

Отже, застосування принципу презумпції винуватості суб'єкта владних повноважень не обумовлює його автоматичного програшного становища у справі. Невиконання обов'язку відповідача довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, не звільняє суд від обов'язку ухвалити справедливе рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні до них правовідносини.

Так, судом встановлено що 25.03.2017 року, приблизно 13 годині 10 хвилин, за адресою: Донецька область, місто Торецьк, смт. Північний, вул. Федорова, буд. 4, інспектором роти реагування патрульної поліції ГУ НП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №410012 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн. У мотивування зазначеної постанови інспектор зазначив наступне: «25.03.2017 року 12 год. 55 хв. в Донецька область, м. Торецьк, вул. Федорова, буд. 4, водій ОСОБА_1 керував моторолером ЕХ150А н.з. АН7012АА не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 21а ПДР України» (а.с.9).

Разом з цим, в судовому засіданні також встановлений факт того, що 25.03.2017 року о 12.55 годині інспектором роти реагування патрульної поліції ОСОБА_3 в Донецькій області, у м. Торецьку по вул. Федорова, 4, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № АП2 507617 від 25.03.2017 року, згідно якого останньому ставиться у вину вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище події співпадають у часі, що дає суду підстави зробити висновок про одночасне складання інспектором роти реагування патрульної поліції ОСОБА_3 постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425грн., та складання протоколу про адміністративне правопорушення № АП2 507617 від 25.03.2017 року, згідно якого ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на це, суд зазначає наступне.

21.04.2017 року в провадження Дзержинського міського суду Донецької області від Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, та відповідно до постанови суду від 16 червня 2017 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 діяв як пішохід, а отже не був водієм і не керував транспортним засобом, а відтак ОСОБА_1 не був субєктом правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Вказана постанова суду набрала законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин суд вважає, що на момент складання постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425грн. ОСОБА_1 діяв як пішохід, а отже не був водієм і не керував транспортним засобом, а відтак ОСОБА_1 не був субєктом правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Відповідач на підтвердження правомірності своїх дій не надав суду доказів.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про доведеність позивачем своїх позовних вимог, а тому вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 25.03.2017 року серії БР №410012 про накладення на позивача адміністративного штрафу в розмірі 425 грн. винесена незаконно та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 86, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти реагування патрульної поліції ГУ НП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти реагування патрульної поліції ГУ НП в Донецькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 410012 за ч.1 ст. 126 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили після спливу строку передбаченого для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

У звязку з проголошенням вступної та резолютивної частини, постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя: