Справа № 461/7376/16-а
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/6862/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання - Смидюк Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради на постанову Галицького районного суду м.Львова від 15 травня 2017 року у справі за позовом Приватної фірми науково- виробничого підприємства "Комтех- плюс" до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про зобов'язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

Позивач- ПФ НВП «Комтех- плюс» звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача- Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, в якому (з урахуванням заяви про уточнення предмету позову) просив зобов'язати Департамент економічного розвитку Львівської міської ради в десятиденний строк надати ПФ НВП «Комтех- плюс» інформацію про три рівноцінні місця у м.Львові для розміщення рекламоносіїв замість тих рекламоносіїв, котрі розміщувались до моменту демонтажу у зв'язку із зміною містобудівної ситуації та ремонтними роботами за наступними адресами: рекламоносій розміщувався по вул.Стуса - вул.Снопківській (на розвороті трамваю №4) на підставі дозволу від 01 грудня 2007 року №1-07-12-095; рекламоносій розміщувався по вул. Червоної Калини (парна сторона) - вул. Угорська, 27 на підставі дозволу від 06 квітня 2010 року №6-10-04-019; рекламоносій розміщувався по вул. Червоної Калини (кінотеатр ім.Довженка) на підставі дозволу від 01 квітня 2013 року №6-13-04-005.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 15 травня 2017 року позов задоволено. Зобов'язано Департамент економічного розвитку Львівської міської ради в десятиденний строк надати ПФ НВП «Комтех- плюс» інформацію про три рівноцінні місця у м.Львові для розміщення рекламоносіїв замість тих рекламоносіїв, котрі розміщувались до моменту демонтажу у зв'язку із зміною містобудівної ситуації та ремонтними роботами за адресами: рекламоносій розміщувався по вул.Стуса-вул.Снопківській (на розвороті трамваю №4) на підставі дозволу від 01 грудня 2007 року №1-07-12-095; рекламоносій розміщувався по вул. Червоної Калини (парна сторона) - вул.Угорська, 27 на підставі дозволу від 06 квітня 2010 року №6-10-04-019; рекламоносій розміщувався по вул. Червоної Калини (кінотеатр ім.Довженка) на підставі дозволу від 01 квітня 2013 року №6-13-04-005.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що департамент економічного розвитку Львівської міської ради з урахуванням положень Правил розміщення зовнішньої реклами у м.Львові позбавлений можливості без погодження управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради у разі зміни містобудівної ситуації надати розповсюджувачу зовнішньої реклами інформацію про інше рівноцінне місце. Крім того, приймаючи оскаржуване рішення, суд підмінив колегіальний орган, який приймає рішення шляхом голосування, та зобов'язав його прийняти певне рішення. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача (апеллянта)- Лучишин С.Ю. у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача- Боровець В.Д. у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що з 2007 року ПФ НВП «Комтех- плюс» розміщувало рекламоносії на підставі відповідних дозволів, а саме: рекламоносій по вул.Стуса-вул.Снопкивській (на розвороті трамваю №4) на підставі дозволу від 01 грудня 2007 року №1-07-12-095; рекламоносій по вул.Червоної Калини (парна сторона) - вул.Угорська, 27 на підставі дозволу від 06 квітня 2010 року №6-10-04-019; рекламоносій по вул.Червоної Калини (кінотеатр ім.Довженка) на підставі дозволу від 01 квітня 2013 року №6-13-04-005.

Листом № 23-997 від 15 квітня 2015 року відповідач- департамент економічної політики Львівської міської ради повідомив позивача про необхідність зміни місцезнаходження рекламоносія за дозволом від 01 грудня 2007 року №1-07-12-095 у зв'язку із зміною містобудівної ситуації, а саме: прокладанням трамвайної колії на Сихів, та зазначив, що натомість позивачу буде запропоновано робочим органом за пропозицією управління архітектури інше рівноцінне місце рекламних засобів.

10 березня 2016 року ПФ НВП «Комтех- плюс» звернулося у департамент економічного розвитку Львівської міської ради з листом №28-03/16, в якому просив дозволити встановити конструкцію на попереднє місце у зв'язку із закінченням будівництва трамвайної колії в частині вулиці, де знаходився рекламоносій за дозволом від 01 грудня 2007 року №1-07-12-095.

Листом від 22 березня 2016 року №2301-837 відповідач повідомив позивача про недоцільність встановлення запропонованої ним конструкції до моменту завершення будівництва трамвайної колії в цілому та розробки перспективної схеми розміщення рекламоносіїв за адресою: м.Львів, вул.Стуса.

Аналогічно департамент економічного розвитку Львівської міської ради листом від 16 червня 2014 року №23-вих-602 повідомив ПФ НВП «Комтех- плюс» про необхідність демонтажу рекламоносія за дозволом від 01 квітня 2013 року №6-13-04-005 у зв'язку із зміною містобудівної ситуації.

30 липня 2014 року позивач звернувся в управління архітектури департаменту містобудування з заявою, в якій просив погодити проект зміни місця розташування цієї рекламної конструкції у зв'язку зі зміною містобудівної ситуації, а саме: будівництвом трамвайної колії на Сихів, за адресою: м.Львів, пр.Червоної калини (кінотеатр ім.Довженка).

Листом №2401-2вих-1418 від 07 серпня 2014 року управління архітектури департаменту містобудування відмовило позивачу в погодженні зміни місцязнаходження рекламоносія, що розміщувався на підставі дозволу від 01 квітня 2013 року №6-13-04-005, мотивуючи це тим, що робочою групою з попереднього розгляду документів, поданих для встановлення пріоритету на отримання дозволу на розміщення реклами та погодження проектів вивісок, прийнято рішення не давати згоду на погодження проекту зміни місця розташування рекламної конструкції до затвердження комплексної схеми розміщення рекламних засобів на ділянку, на якій здійснюється будівництво трамвайної колії.

Листом №2301-вих-2721 від 22 серпня 2016 року відповідач повідомив позивача про те, що рекламоносій за дозволом від 06 квітня 2010 року №6-10-04-019 підлягає зміні у зв'язку із зміною містобудівної ситуації та просив у строк до 24 серпня 2016 року демонтувати зазначений рекламоносій.

31 серпня 2016 року ПФ НВП «Комтех- плюс» звернувся до відповідача з листом, у якому просило надати рівноцінне місце для переносу рекламної конструкції, яка була демонтована у зв'язку із зміною містобудівної ситуації, та зняти вищевказану конструкцію з оплати до моменту встановлення її на рівноцінне місце.

Листом від 08 вересня 2016 року №2410-10-7527 КП ЛМР «Адміністративно-технічне управління» відмовило позивачу в погодженні зміни місцязнаходження рекламоносія, що розміщувався на підставі дозволу від 06 квітня 2010 року №6-10-04-019, мотивуючи це перенасиченістю міської території засобами зовнішньої реклами та відсутністю схеми розміщення рекламних засобів, необхідної для уніфікації рекламних засобів шляхом оптимального розташування рекламоносіїв по типу, виду та розміру.

Також ПФ НВП «Комтех- плюс» демонтувало рекламоносій, який розміщувався на підставі дозволу від 23 січня 2008 року №3-08-01-004 у зв'язку із вимогою відповідача щодо його перенесення через зміну містобудівної ситуації.

Враховуючи неодноразові звернення позивача з заявами щодо погодження зміни місцязнаходження та відмову відповідача у їх задоволення, ПФ НВП «Комтех- плюс» подало до управління архітектури департаменту містобудування заяви: №16-02/16 від 09 лютого 2016 року, №20-02/16 від 22 лютого 2016 року, №11-02/2016 від 03 лютого 2016 року, в яких просив погодити зміни місця розташування рекламних конструкцій, а саме: рекламоносій розміщувався по вул.Стуса-вул.Снопківській (на розвороті трамваю №4) на підставі дозволу від 01 грудня 2007 року №1-07-12-095; рекламоносій розміщувався по вул. Червоної Калини (парна сторона) - вул.Угорська, 27 на підставі дозволу від 06 квітня 2010 року №6-10-04-019; рекламоносій розміщувався по вул. Червоної Калини (кінотеатр ім.Довженка) на підставі дозволу від 01 квітня 2013 року №6-13-04-005, та запропонував нові місце для їх розміщення, надавши фотофіксацію можливих місць розташування рекламоносіїв та візуалізацію рекламних конструкцій на пропонованому місці встановлення.

Управління архітектури департаменту містобудування листами №2401-623, №2401-615 від 18 березня 2016 року та №2401-703 від 22 березня 2016 року відмовило позивачу у задоволенні його заяв, мотивуючи це перенасиченістю цієї території великогабаритними рекламоносіями та повідомило про те, що дію дозволів на розміщення цих конструкцій буде призупинено до часу затвердження схем розміщення рекламних конструкцій на магістральних вулицях, при розробці яких буде враховано наявність вказаних дозволів.

ПФ НВП «Комтех- плюс» звернулося до відповідача з листом №29-03/16 від 10 березня 2016 року, в якому, враховуючи той факт, що жоден із п'яти запропонованих варіантів зміни місцерозташування рекламної конструкції, що розміщується на підставі дозволу №3-08-01-004 від 23 січня 2008 року, не був прийнятий управлінням архітектури департаменту містобудування, просило надати рівноцінне місце для перенесення рекламоносія.

Листом №2301-850 від 23 березня 2016 року Департамент економічної політики повідомив позивача про те, що до моменту розробки перспективної схеми розміщення рекламоносіїв, перенесення запропонованої ним конструкції, у зв'язку зі зміною містобудівної ситуації, є недоцільним.

Аналогічну відмову на звернення щодо зміни місцерозташування рекламоносіїв у зв'язку з недоцільністю та відсутністю розробленої схеми позивач отримав у листі Департаменту економічної політики №2301-2775 від 29 серпня 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до приписів п.28 Типових правил розміщення зовнішньої реклами та п.4.3.3 Правил розміщення зовнішньої реклами в м.Львові, затверджених рішенням виконавчого комітету ЛМР від 21 травня 2010 року №569 робочий орган, у спірних правовідносинах таким є Департамент економічного розвитку Львівської міської ради, зобов'язаний надати у термін 10 робочих днів з дати початку зміни містобудівної ситуації, реконструкції, ремонту, будівництва розповсюджувачу зовнішньої реклами інформацію про інші рівноцінні місця у разі зміни містобудівної ситуації, проведення реконструкції, ремонту, будівництва на місці розташування рекламного засобу, які зумовлюють необхідність зміни попереднього місця розташування рекламного засобу. Оскільки відповідач у встановлений строк не надав позивачу такої інформації, і на неодноразові звернення така також не надавалась, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту є зобов'язання відповідача надати позивачу у десятиденний строк інформацію про три рівноцінні місця у м.Львові для розміщення рекламоносіїв замість тих рекламоносіїв, котрі розміщувались до моменту демонтажу у зв'язку із зміною містобудівної ситуації та ремонтними роботами.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

П.5 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067 передбачено, що для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган).

Згідно з п.28 Типових правил розміщення зовнішньої реклами у разі зміни містобудівної ситуації, проведення реконструкції, ремонту, будівництва на місці розташування рекламного засобу, які зумовлюють необхідність зміни місця розташування рекламного засобу, робочий орган у семиденний строк письмово повідомляє про це розповсюджувача зовнішньої реклами. У десятиденний строк з початку зміни містобудівної ситуації, реконструкції, ремонту, будівництва робочий орган надає розповсюджувачу зовнішньої реклами інформацію про інше рівноцінне місце. У разі досягнення згоди щодо нового місця розташування рекламного засобу вносяться зміни у дозвіл.

Аналогічні приписи містяться у Правилах розміщення зовнішньої реклами в м.Львові, затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 21 травня 2010 року №569.

Зокрема, згідно з п.4.3.3 цих Правил у разі зміни містобудівної ситуації, проведення реконструкції, ремонту, будівництва на місці розташування рекламного засобу, які зумовлюють необхідність зміни місця розташування рекламного засобу, робочий орган у термін 7 робочих днів до дати початку проведення робіт письмово повідомляє про це розповсюджувача зовнішньої реклами та скеровує вимогу про демонтаж рекламного засобу.

У разі невиконання розповсюджувачем зовнішньої реклами вимоги про демонтаж рекламного засобу, зумовленого зміною містобудівної ситуації, проведення реконструкції, ремонту, будівництва на місці розташування рекламного засобу, демонтаж здійснюється оператором у примусовому порядку на підставі наказу робочого органу.

У термін 10 робочих днів з дати початку зміни містобудівної ситуації, реконструкції, ремонту, будівництва робочий орган за пропозицією управління архітектури департаменту містобудування (а у межах історичного ареалу і управління охорони історичного середовища) надає розповсюджувачу зовнішньої реклами інформацію про інше рівноцінне місце. У разі недосягнення згоди щодо нового місця дія дозволу тимчасово зупиняється. Термін дії дозволу продовжується на час, необхідний для вирішення питання про надання рівноцінного місця.

Судом встановлено, що таким робочим органом у спірних правовідносинах є відповідач, і сторонами цей факт не заперечується.

Матеріалами справи стверджується, що позивач мав дозволи на розміщення рекламоносіїв за відповідними адресами. Разом з тим, на виконання вимог робочого органу позивач демонтував спірні рекламоносії у зв'язку із зміною містобудівної ситуації та ремонтними роботами. Однак після звернення до відповідача про отримання інформації про інше рівноцінне місце у м.Львові для розміщення рекламоносіїв замість тих рекламоносіїв, котрі розміщувались до моменту демонтажу у зв'язку із зміною містобудівної ситуації та ремонтними роботами, такої не отримав.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки відповідач у встановлений строк не надав позивачу інформації про інше рівноцінне місце у м.Львові для розміщення рекламоносіїв замість тих рекламоносіїв, котрі розміщувались до моменту демонтажу у зв'язку із зміною містобудівної ситуації та ремонтними роботами, і на неодноразові звернення така також не надавалась, тому належним способом захисту є зобов'язання відповідача надати позивачу у десятиденний строк інформацію про три рівноцінні місця у м.Львові для розміщення рекламоносіїв замість тих рекламоносіїв, котрі розміщувались до моменту демонтажу у зв'язку із зміною містобудівної ситуації та ремонтними роботами.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що департамент економічного розвитку Львівської міської ради з урахуванням положень Правил розміщення зовнішньої реклами у м.Львові позбавлений можливості без погодження управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради у разі зміни містобудівної ситуації надати розповсюджувачу зовнішньої реклами інформацію про інше рівноцінне місце, оскільки як п.28 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, так п.4.3.3 Правил розміщення зовнішньої реклами в м.Львові чітко передбачено обов'язок відповідача надати позивачу у встановлений строк інформацію про інше рівноцінне місце.

Колегія суддів погоджується з поясненнями відповідача про те, що відповідно до Положення про управління регулювання забудови департаменту містобудування Львівської міської ради до компетенції такого входить розгляд питань щодо розміщення об'єктів реклами та вивісок (п.2.1.6).

Разом з тим, відповідно до Положення про департамент економічного розвитку Львівської міської ради та його структури до компетенції останнього входить, і сторонами цей факт не заперечується, участь у регулюванні розміщення зовнішньої реклами у м.Львові, здійснення контролю за технічним станом рекламних конструкцій (п.4.1.50), тобто і надання інформації про рівноцінні місця у м.Львові для розміщення рекламоносіїв замість тих рекламоносіїв, котрі розміщувались до моменту демонтажу у зв'язку із зміною містобудівної ситуації та ремонтними роботами.

Крім того, на виконання цих функцій відповідача вищевказаним Положенням передбачено права департаменту, зокрема, отримувати у встановленому порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій інформацію, необхідну для виконання покладених на нього завдань (п.5.1.3), що спростовує покликання відповідача про позбавлення його можливості без погодження управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради у разі зміни містобудівної ситуації надати розповсюджувачу зовнішньої реклами інформацію про інше рівноцінне місце.

Колегія суддів також вважає безпідставними покликання апелянта на те, що суд підмінив колегіальний орган, який приймає рішення шляхом голосування, та зобов'язав його прийняти певне рішення, оскільки матеріалами справи стверджується, що позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами про надання інших рівноцінних місць, про отримання інформації про рівноцінні місця у м.Львові для розміщення рекламоносіїв замість тих рекламоносіїв, котрі розміщувались до моменту демонтажу у зв'язку із зміною містобудівної ситуації та ремонтними роботами, пропонував такі на вибір відповідачу, однак відповідач свого обов'язку у належний спосіб не виконав, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обрав правильний спосіб захисту шляхом зобов'язання департаменту економічного розвитку Львівської міської ради в десятиденний строк надати ПФ НВП «Комтех- плюс» інформацію про три рівноцінні місця у м.Львові для розміщення рекламоносіїв замість тих рекламоносіїв, котрі розміщувались до моменту демонтажу у зв'язку із зміною містобудівної ситуації та ремонтними роботами.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ч.2 ст.71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про правомірність його дій відповідач не надав, а судом таких обставин не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

При цьому, суд при вирішенні цього спору застосовує закріплений у судовій практиці Європейського Суду з прав людини принцип "належного урядування", який передбачає, що у разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах: "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy[GC]), заява №33202/96, п.120, ECHR 2000-І; "Онер'їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява №48939/99, п.128, ECHR 2004-ХІІ; "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява №21151/04, п.72, від 8 квітня 2008 року і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява №10373/05, п.51, від 15 вересня 2009 року).

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Колегія суддів вважає, що відповідачем у цьому випадку не дотримано цей принцип, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м.Львова від 15 травня 2017 року у справі № 461/7376/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено 31 липня 2017 року.