Справа № 806/1991/17
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 липня 2017 року Житомир Справа № 806/1991/17

Категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Токаревої М.С.

секретар судового засідання Мельниченко О.В.

за участю позивача та представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засідання в адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про стягнення коштів

в с т а н о в и в :

13.07.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на його користь компенсацію за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 8610,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що йому в день звільнення не було виплачено одноразову грошову допомогу, передбачену чинним законодавством, у зв'язку з чим в порядку ст.117 Кодексу законів про працю України просить стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку.

До початку розгляду справи, через канцелярію суду, представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропущенням строків звернення до суду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Позивач у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання представника відповідача.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що клопотання представника Головного управління Національної поліції в Житомирській області про залишення позовної заяви без розгляду слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 3 ст.99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Встановлено, що ОСОБА_1 згідно із наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 19.08.2016 № 192 о/с звільнений з органів внутрішніх справ з 22.08.2016.

Фактично, суми належні позивачу при звільненні йому було виплачено лише 17.10.2016.

Відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За приписами ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому, власником або уповноваженим ним органом, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Таким чином, для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Невиплата власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум і вимога звільненого працівника щодо їх виплати є трудовим спором між цими учасниками трудових правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Таким чином, враховуючи наведені норми, для звернення працівника до суду з позовною заявою щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24.06.2015 року № 6-116цс15.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи ч.2 ст. 99 КАС України встановлений шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а з питань публічної служби (ч.3 ст.99 КАС України) - місячний строк.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 13.07.2017, в якому просив задовольнити позовні вимоги про виплату йому середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні за період з 22.08.2016 по 17.10.2016.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем порушено вимоги ч.1 ст. 233 КЗпП та ч.3 ст.99 КАС України, тобто пропущено строк звернення з даним позовом до адміністративного суду.

Позивачем не зазначено та не надано доказів в підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З огляду на те, позивачем не було наведено жодного обґрунтування щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 122, 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про стягнення коштів залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.С. Токарева