Справа № 642/627/17
Суддя: Пашнєв В. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

21.07.2017
Справа 642/627/17
Провадження № 6-а/642/15/17
УХВАЛА

І М Е Н Е МУ К Р А Ї Н И

21 липня 2017 р. Ленінський районний суд м.Харкова у складі головуючого судді: Пашнєва В.Г., за участю секретаря судового засідання Шаталової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові в порядку ст. 267 КАС України звіти про виконання постанови від 13.03.2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства Оборони України про визнання бездіяльності, дій та рішення протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 13.03.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства Оборони України про визнання бездіяльності, дій та рішення протиправними та зобовязання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

1. Визнано протиправним п. 19 протоколу №118 від 29.12.2016р. комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України;

2. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у неприйнятті рішення Міністерством оборони України у місячний строк після надходження документів ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…..» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р.;

3. Визнано протиправними дії Міністерства оборони України, які полягають в надсиланні документів позивача на доопрацювання;

4. Зобов`язано ОСОБА_2 повторно надіслати документи для призначення ОСОБА_1 відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги…» та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року (додаток 13 Наказу №530) на адресу Міністерства Оборони України, щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги;

5. Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути документи надіслані ІНФОРМАЦІЯ_2 та вирішити питання щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…..» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р. та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року;

6. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до ст. 267 КАС України подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення;

6. Зобов`язано Міністерство оборони України відповідно до ст. 267 КАС України подати у 45 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 року апеляційну скаргу МОУ залишено без задоволення.

Таким чином постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 07.02.2017 р. по справі №642/627/17 набула законної сили 23.05.2017 р., тобто строк подачі звіту про виконання судового рішення у даній справі сплинув.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав зяву про розгляд справи за його відсутності та просив суд надати МОУ додатковий строк 30 днів для виконання рішення суду

Представник ХОВК в судове засідання не зявився, надав письмові пояснення що, з боку Харківського обласного військового комісаріату постанова Ленінського районного суду м. Харкова виконана, про що в строк був наданий суду звіт про виконання.

Представник МОУ в судове засідання не зявився, надав письмові пояснення, що постанова Ленінського районного суду м. Харкова виконана в повному обсязі, в строк.

Дослідивши матеріали справи, суд зазаначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією й законами України. Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 ч.1 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.1, 2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена.

Частинами 2, 3 ст.14 КАС України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Положеннями ст. 255 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватись в іншій судовій справі за участю тих самих сторін. За приписами ст. 257 КАС України примусове виконання судових рішень адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконання судового рішення є завершальна стадія судочинства.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Отже, обов`язок виконати постанову, що набрала законної сили виникає з моменту набрання такою постановою законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. № 2453-VI судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Згідно п.4 ч.1 ст.163 КАС України у резолютивній частині постанови суд може встановити строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

Відповідно до ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк, звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від 10 до 30 мінімальних заробітних плат.

Згідно ч.4 ст. 267 КАС України половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Згідно ч.9 ст. 267 КАС України особа-позивач на користь якого ухвалена постанова, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що накладення штрафу за приписами ст. 267 КАС України можливо лише в разі неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання постанов суду або якщо в поданому звіті причини не виконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 13.03.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов`язано Харківський Обласний Військовий Комісаріат повторно надіслати документи для призначення ОСОБА_1 відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги…» та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року (додаток 13 Наказу №530) на адресу Міністерства Оборони України, щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги; Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути документи надіслані Харківським обласним військовим комісаріатом та вирішити питання щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…..» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р. та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 року апеляційну скаргу МОУ залишено без задоволення, постанова Ленінськогорайонного суду м. Харкова від 07.02.2017 р. залишена без змін, тобто строк подачі звіту про виконання судового рішення у даній справі сплинув.

21.06.2017 року до суду надійшов звіт від військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 про складання висновку та направлення документів до МОУ, тим самим про виконання рішення суду в повному обсязі.

21.07.2017 року до суду надійшов звіт від представника МОУ згідно з яким зазначено про прийняття до розгляду документів позивача та призначення до розгляду комісії 23 червня 2017 року, Протокол засідання комісії МОУ з розгляду питань, повязаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум п.8 №666 від 23.06.2017 року.

Як вбачаться з зазначеного Протоколу №66 від 23.06.2017 року розглянувши комісією МОУ подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги:

« 8 Сержанту в запасі ОСОБА_1 (Харківський ОВК), документи якого надійшли відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 13.03.2017 за справою № 642/627/17 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017, якого 28.04.1982 звільнено зі строкової військової служби та 05.11.2011р. під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом III групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії (довідка МСЕК серія 10 ААА № 617342 від 05.11.2011), а 01.11.2015р. під час повтороного огляду органами МСЕК підтвердив групу та причину інвалідності (довідка МСЕК серії 12 ААА №118096 від 09.11.2015).

Згідно з частиною 6 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у редакції, яка діяла на час первинного встановлення заявнику інвалідності, а також підпункту 4 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499, одноразова грошова допомога військовослужбовцям строкової служби призначається у разі, якщо інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби, настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби.

ОСОБА_1 інвалідність встановлено понад 3-х місячний строк після звільнення зі служби.».

Таким чином Міністерством оборони України помилково розглянуто висновок та документи подані ІНФОРМАЦІЯ_5 в Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги» затвердженого постановою КМУ №499 від 28 травня 2008р., замість Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р. Всуперечь Постанові Ленінського районного суду м. Харкова від 13.03.2017р. по справі №642/627/17, що свідчить про невиконання Міністерством оборони України Постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 13.03.2017р. по справі №642/627/17.

Суд зазначає, що розгляд питання у Порядку 975 передбачає:

Згідно п. 13 Порядку 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Згідно п. 19 Порядку 975 та ст. 16-4 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги (стаття 16-4 Закону № 2011).

Судом встановлено, що Харківським обласним військовим комісаріатом на виконання Постанови Ленінського районного Суду м. Харкова від 13.03.2017р. по справі №642/627/17 було подано висновок за формою (додаток 13 Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Порядком 975 та Наказу Міністерства Оборони України №530 від14.08.2014 року, але Міністерством оборони України не було розглянуто висновок та документи подані Харківським військовим комісаріатом згідно Порядку 975 та не вирішено питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, що підтверджується витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 23 червня 2017 року №66, п. 8.

Як вбачається з витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 23 червня 2017 року №66, п. 8 то комісія при розгляді питання призначення одноразової грошової допомоги помилково керувалась підпунктом 4 пункту 2 Порядку 499 згідно якого: одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям строкової служби у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час проходження військової служби, чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення.

Суд звертає увагу, що рішення суду не містить посилань, що позивачу встановлена інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби. Інвалідність позивачу встановлена з причин поранення пов`язаного виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК від 09.11.2015р.

Суд наголошує, що постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 13.03.2017 року по справі №642/627/17 було встановлено, що позивачем дотримано вимог п. 11 Порядку 975 і позивачем був наданийповний перелік документів.

Згідно змісту пп. 4 п. 2 статті 16 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пп.1 п. 6 Порядку 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення особі інвалідності після звільнення з військової служби, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Суд наголошує, що МОУ не вирішено питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…..» затвердженого постановою КМУ №975 від 25 грудня 2013р. та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року.

Так суд вважає, що постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 13.03.2017 року з боку Міністерства оборони України не виконана належним чином, а тому звіт МОУ в розумінні ст. 267 КАС України про виконання постанови суду вважається не поданим.

Тобто відповідач МОУ мав можливість виконати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 13.03.2017 р. належним чином у визначений судом строк, але не зробив цього, оскільки помилково застосував інший порядок та статтю 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в не чинній редакції, тому керуючись положеннями ч.2 та 4 ст. 267 КАС України, суд вважає доцільним встановити новий строк відповідачу по справі МОУ для подання звіту про виконання судового рішення від 13.03.2017 року по справі 642/627/17, протягом 30 днів, з дня набрання ухвалою законної сили.

Суд звертає увагу, що не застосовує накладення штрафу на міністра оборони України як керівника суб`єкта владних повноважень, оскільки Міністерством оборони України повторно розглядався висновок та документи подані ІНФОРМАЦІЯ_5 , але при розгляді помилково було застосовано інший порядок та не чинні норми права.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 70-71, 86,122,160, 165, 167,196, 267 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача Уманця Андрія Ігоровича, в порядку ст. 267 КАС України задовольнити.

Встановити новий строк Міністерству оборони України подати до суду звіт про виконання постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 13.03.2017 року по справі №642/627/17 протягом 30 днів з дня набрання даною ухвалою законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: