Справа № 808/1057/16
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 липня 2017 року м. Київ К/800/24619/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги військової частини НОМЕР_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання виплатити кошти, стягнення моральної шкоди,

встановив:
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12 травня 2017 року позов задоволено частково. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду за участь у бойових діях у розмірі 7000 грн. Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 моральну шкоду у розмірі 3000 грн. В задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за участь у бойових діях за 12, 27 та 30 квітня 2015 року в розмірі 3000,00 грн. В решті позову відмовлено.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у військових частинах НОМЕР_2 та НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу керівника сектору «Б» (по стройовій частині) від 06 квітня 2015 року № 100 сержант ОСОБА_1 , командир 3 зенітного артилерійського відділення 2 зенітного артилерійського взводу 10 батальйону охорони 25 бригади транспортної авіації 06 квітня 2015 року прибув до складу сил та засобів сектору «Б», які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, для виконання службових (бойових) завдань.

Згідно з витягом з наказу керівника сектору «Б» (по стройовій частині) від 02 червня 2015 року № 158 військовослужбовець зведеного загону Повітряних Сил Збройних Сил України сержант ОСОБА_1 , командир 3 зенітного артилерійського відділення 2 зенітного артилерійського взводу 10 батальйону охорони 25 бригади транспортної авіації вибув зі складу сил та засобів сектора «Б», які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, для виконання службових (бойових) завдань, до місця постійної дислокації 2 червня 2015 року.

Позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції у складі зведеного загону Повітряних Сил Збройних Сил України в Донецькій області в період з 06 квітня 2015 року по 02 червня 2015 року.

Наказом першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) «Про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях у травні 2015 року особовому складу зведеного загону Повітряних Сил Збройних Сил України» від 28 липня 2015 року № 610 визначено, що безпосередня участь у бойових діях позивача підтверджена за 02 доби - 14, 15 травня 2015 року згідно зі списком, що додається.

На підставі бойового наказу командира зведеного загону Повітряних сил Збройних Сил України від 07 квітня 2015 року № 2 особовий склад загону виконував завдання з утримання району оборони з метою недопущення прориву противника вглиб території України у визначеному районі.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13 серпня 2015 року № 632 позивачу виплачено додаткову винагороду за безпосередню участь у бойових діях у складі зведеного загону Повітряних Сил Збройних Сил України за 14 та 15 травня 2015 року в розмірі 2000 грн.

Позивач вважав, що до днів безпосередньої участі у бойових діях йому має зараховуватись весь період з 06 квітня 2015 року по 02 червня 2015 року, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Згідно з пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 31 січня 2015 року № 24 (далі Постанова № 24) військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам виплачуються додаткові винагороди за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

За безпосередню участь особи у бойових діях (після видання бойового наказу) їй виплачується винагорода в розмірі однієї тисячі гривень на добу (пункт 2 Додатку №2 до Постанови № 24).

Наказом Міністерства оборони України від 02 лютого 2015 року №4 9 затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі Порядок № 49).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Порядку № 49 за безпосередню участь у бойових діях після видання бойового наказу військовослужбовцям військових частин виплачується додаткова винагорода в розмірі 1000 гривень за кожну добу такої участі. Безпосередня участь у бойових діях визначається в разі: виконання військовою частиною бойових завдань в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником; виконання завдань ракетними військами та артилерією з вогневого ураження противника; ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки на території противника (території між позиціями військ противника та своїх військ) або в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником; контррозвідувального забезпечення військових формувань та правоохоронних органів у районі АТО в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 49 безпосередня участь у бойових діях визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження) командира військової частини; журналу бойових дій (журналу ведення оперативної обстановки), книги служби нарядів; книги прикордонної служби підрозділу охорони державного кордону; рапорту (донесення) командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з числа доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях. Документи про безпосередню участь у бойових діях подаються командирами військових частин за підпорядкованістю до органу військового управління (штабу АТО).

Пунктами 4 та 5 розділу ІІІ Порядку № 49 визначено, що орган військового управління (штаб АТО) розглядає документи, зазначені в пункті 2 цієї глави, та видає розпорядчий документ (наказ) щодо підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях із зазначенням кожного військовослужбовця та конкретних днів його участі у бойових діях, за які передбачено отримання додаткової винагороди. На підставі отриманого розпорядчого документа (наказу) органу військового управління (штабу АТО) щодо підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях військовою частиною за місцем проходження служби військовослужбовця (на час участі в бойових діях) видається наказ про виплату додаткової винагороди.

Судове рішення мотивовано тим, що згідно з бойовим наказом командира зведеного загону Повітряних Сил Збройних Сил України від 07 липня 2015 року № 2 особовий склад загону виконував завдання з утримання району оборони з метою недопущення прориву противника вглиб території України у визначеному районі. Відповідно до Журналу ведення бойових дій зведеного загону Повітряних сил ЗСУ позивач у складі зенітно-артилерійського взводу приймав участь у безпосередньому вогневому контакті з противником 10, 12, 24, 25, 26, 27 та 30 квітня 2015 року, що також підтверджується інформацією командування зведеного загону Повітряних Сил Збройних Сил України та не заперечувалося відповідачами. Зенітний взвод, в якому проходив службу позивач, перебував в умовах взаємного вогневого контакту, а саме: відповідав вогнем на обстріли противника 10 квітня (1 раз), 12 квітня (1 раз), 24 квітня (4 рази), 25 квітня (4 рази), 26 квітня (3 рази), 27 квітня (1 раз) та 30 квітня 2015 року (2 рази). Разом з тим, інформація, зазначена в підсумкових бойових донесеннях зведеного загону ПС Збройних Сил України, не у всіх випадках співпадає, а саме: підтверджується лише за 12, 27 та 30 квітня 2015 року, тобто за три дні. Відповідно до підсумкових бойових донесень зведеного загону ПС Збройних Сил України за квітень 2015 року участь зенітно-артилерійського взводу позивача у бойових діях зафіксований лише 12, 27 та 30 квітня 2015 року.

Оскільки, безпосередня участь позивача у бойових діях 12, 27 та 30 квітня 2015 року підтверджується належними документами, тому відповідно до приписів пункту 2 Додатку № 2 до Постанови № 24 та пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 49 йому має бути виплачена додаткова винагорода в розмірі 3000 грн.

Виданню військовою частиною відповідних наказів про виплату додаткової винагороди має передувати підтвердження штабом АТО днів безпосередньої участі позивача у бойових діях, проте відсутність таких наказів через бездіяльність штабу АТО не може бути підставою для відмови позивачу у виплаті винагороди за наявності у справі підтверджуючих документів.

У касаційній скарзі військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати це судове рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що від штабу АТО не надходило наказів щодо підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях (крім 14 та 15 травня 2015 року, за що була виплачена додаткова винагорода).

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції і не дають підстав вважати, що судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п`ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення, в якому надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання виплатити кошти, стягнення моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак