Справа № 381/2356/17
Суддя: Осаулова Н. А.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Фастів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року позивач ОСОБА_1 (надалі Позивач) звернувся до суду з даним позовом, де просив визнати протиправними дії відповідача у призначенні їй пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 5 років, зобов'язати відповідача призначити та нарахувати йому пенсію за віком, зі зниженням пенсійного віку на 5 років з 17.03.2017 року, стягнути з відповідача на його користь судові витрати на суму 640,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що досягнувши 55-річного віку, на підставі ст.. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист населення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», 07.03.2017 року звернувся до Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років. Однак, рішенням № 26 від 26.05.2017 року в порушення вимог законодавства відповідач відмовив йому у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років. Вважає таку відмову відповідача протиправною, тому звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив його задовольнити з викладених підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначивши, що з наданих позивачем до Управління документів, не вбачається його перебування у зоні радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши всі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильськвій АЕС у 1986 році. Цей статус позивача підтверджується копією посвідчення (Категорія 3) НОМЕР_2, виданого 08 грудня 1992 року Київською обласною державною адміністрацією.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійний вік для чоловіків, визначено на рівні - 60 років.

Статтею 15 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Підставою для визначення статусу евакуйованих із зони відчуження, відселених і тих, які самостійно переселилися, відповідно до статті 4 є довідка про евакуацію, відселення, самостійне переселення. Підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування. Визначення рівнів забруднення, доз опромінення, відновлення їх шляхом розрахунку здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідних державних органів та обласних державних адміністрацій.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництва - не менше 14 календарних днів у 1986 році.

Згідно підпункту 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 із змінами і доповненнями передбачено, що для призначення пенсії надаються посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Так, 07 березня 2017 року для оформлення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до вимог ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивач подав до Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області заяву про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку.

На підтвердження факту перебування в зоні радіоактивного забруднення позивачем було надано копію посвідчення учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС, копію трудової книжки та довідку № 4 від 04.03.2017 року.

Між тим, 26 травня 2017 року рішенням Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області за № 46 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до вимог ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", так як позивачем не надано доказів на підтвердження факту перебування у зоні радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тому, підстав для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку із застосування норм ст. 55 Закону, ОСОБА_1 не має.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_3 від 16 липня 1982 року вбачається, що позивач з 01.03.1984 року прийнятий на роботу в «Колгосп» «Нове життя» с. Малополовецьке Фастівського району Київської області на посаду водія «Спецмашины».

Як вбачається з Довідки № 4 від 04.03.2017 року, ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах, що передбачені постановою ЦУК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29 грудня 1987 року № 1497-878 та постановою Ради міністрів СРСР і ВЦСПС віл 6 червня 1986 року № 665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку № 1, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 - з 30 .08.1986 року по 31.08.1986 рік. Зазначено, що працював в зоні відчуження.

Відповідно до положень статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій, окремих осіб, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. Це означає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії, на пільгових умовах як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС.

З наданої представником відповідача копії «Путевого листа грузового автомобіля» № 229880 на 30-31 серпня 1986 року вбачається, що ОСОБА_1 на автомобілі НОМЕР_1 направлявся для перевезення домашніх речей переселенцям. Окрім того, з вказаного «Путевого листа» вбачається, що виїзд з гаража було здійснено о 04 год. 00 хв. 30.08.1986 року, послідовність його пересування: М. Половецьке - Бородянський район - 130 км., Бородянський район - Баришівський район - 160км., Баришівський район - Фастівський район с. М. Половецьке - 240 км. Факт перебування у Бородянському районі останнього засвідчено печаткою комітету Загальцевої сільської ради Бородянського району. Оплата праці подвійна і складає 27,60 руб..

Між тим, Постановою Кабінету міністрів УРСР від 23 липня 1991 року № 106 затверджений перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до даного переліку Баришівський район та Бородянський райони не відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю, а тому період перебування у відрядженні у вказаних населених пунктах, не може бути врахованим при призначенні пенсії на пільгових умовах.

Відтак, період направлення ОСОБА_1.у відрядження для перевезення домашніх речей переселенцям з 30.08.1986 року по 31.08.1986 рік підтверджується, однак населені пункти до яких було відряджено позивача не відносяться до переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення.

Таким чином, за наведених судом обставин, суд дійшов висновку, що позивач не довів факт перебування у зоні радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 5 років у відповідності до вимог ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З огляду на це, з урахуванням п. 3 ст. 2, ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах є обґрунтованою та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19 Конституції України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України" Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. ст. 6, 9, 17, 71, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в Київський апеляційний адміністративний суд через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СУДДЯ