Справа № 671/908/17
Суддя: Ніколова С. В.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/908/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2017 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

при секретарі Краснай Л.П.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волочиського відділення поліції Городоцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Волочиського відділення поліції Городоцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 18 червня 2017 року серії БР № 993196, якою його, позивача, визнано винним у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 255 грн. В обґрунтування позову вказав, що 18 червня 2017 року року біля 12 год. 30 хв. він, керуючи автомобілем марки Мазда-6 реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Волочиську по вул. Незалежності, у зв'язку з технічною несправністю автомобіля, а саме несправністю гальмівної системи, включивши аварійну сигналізацію, здійснив зупинку на відстані близько шести метрів до пішоходного переходу. Не встигнувши вийти з автомобіля для встановлення причин несправностей, до нього підійшов працівник поліції, який вказав про вчиненням ним адміністративного правопорушення, виніс оскаржувану постанову та наклав на нього штраф за порушення пп. г п. 15.9 Правил дорожнього руху (далі - Правил). Зазначив, що його заперечення про те, що він здійснив вимушену зупинку у зв'язку з технічною несправністю автомобіля не були прийняті працівником поліції та, в порушення вимог КУпАП, була винесена постанова від 18.06.2017 року.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, пояснив, що наведені у постанові порушення Правил дорожнього руху він не допускав, а тому підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього штрафу відсутні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду відповідач повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Тому відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасника процесу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КАС України принципами здійснення правосуддя в адміністративних судах є: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі; 5) гласність і відкритість адміністративного процесу; 6) забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, установлених цим Кодексом; 7) обов'язковість судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього ж Кодексу, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Так, пунктом 15.9 «г» розділу 15 Правил визначено, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Нормою ст. 122 ч. 1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, в тому числі за порушення вимог дорожніх знаків, зупинки, стоянки у вигляді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до ст.ст. 222, 258, 283 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 ч. 1 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції із винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 18 червня 2017 року поліцейським СРПП старшим сержантом поліції Тищуком Б.В. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 993196, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 18 червня 2017 року року біля 12 год. 30 хв. керуючи автомобілем марки Мазда-6 реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Волочиську по вул. Незалежності здійснив зупинку на відстані близько шести метрів до пішоходного переходу, чим порушив пп. г п. 15.9 Правил дорожнього руху.

У постанові про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відсутні відомості про свідків вчиненого ним правопорушення, які могли б підтвердити чи спростувати факт вчинення правопорушення чи про наявність будь-яких інших доказів вчинення правопорушення.

Позивач вказує, що він звертав увагу працівника поліції, що зупинка його автомобіля в зазначеному в спірній постанові місці була вимушеною, оскільки, як під час руху він почув скрегіт гальмівної системи автомобіля, тобто сталася поломка гальмівної системи, у зв'язку з чим він здійснив вимушену зупинку.

Згідно з п. 15.14 Правил у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10, 9.11 цих Правил.

Відповідно до п.п. «ґ» п. 9.1 Правил, попереджувальними сигналами є: увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда.

За унормуванням п.п. «а», «в» п. 9.9 Правил аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі; на механічному транспортному засобі, який рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонений цими Правилами.

У пункті 1.10 Правил передбачено визначення терміну «вимушена зупинка» - це припинення руху транспортного засобу через його технічний стан або небезпеку, яка створюється вантажем, що перевозиться, станом водія (пасажира) або перешкодою в дорозі. Навмисна зупинка в місці, де це заборонено, в тому числі і з ввімкненням аварійної світлової сигналізації, є порушенням Правил.

Згідно п. 31.5 Правил у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених в п. 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів до їх усунення, а якщо цього зробити неможливо - рухатись як можна більш коротким шляхом до місця стоянки чи ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п.9.9. та п.9.11 цих Правил.

За приписами п. 31.6 Правил забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: робоча гальмівна система чи рульове управління не дають можливості водію зупинити транспортний засіб або здійснити маневр під час руху з мінімальною швидкістю; в темний час доби або в умовах недостатньої оглядовості не горять лампи фар або задніх габаритних ліхтарів; під час дощу або снігопаду не працює склоочищувач з боку розташування керма; пошкоджений тягово-зчіпний пристрій автопоїзду.

Відповідач не надав належної оцінки твердженню позивача про здійснення ним вимушеної зупинки і не перевірив наявності цих обставин.

За правилами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на жоден з доказів, які передбачені ст. 251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Враховуючи те, що відповідач в порушення вимог ч.ч. 2, 4 ст. 71 КАС України не спростував пояснень та заперечень позивача, не дотримався обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 71, 160 -163 КАС України, ст. ст. 7, 9, 122 ч. 1, 251, 280, 288, 289, 293, 294, 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Постанову поліцейського СРПП старшого сержанта поліції Тищука Богдана Валерійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18 червня 2017 року серії БР № 993196, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. визнати незаконною та скасувати.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частин постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: