Справа № 243/3303/17
Суддя: Кузнецов Р. В.
Дата ухвалення: 2017-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/195/2017
Номер справи 243/3303/17
П О С Т А Н О ВА

І м е н е м У к р а ї н и

28 липня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві: Малиновській І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій та бездіяльності протиправними, та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з адміністративною позовною заявою до Словянського об'єднаного УПФУ Донецької області про визнання дій та бездіяльності протиправними, та зобов'язання вчинити певні дії, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він є пенсіонером за віком та перебуває на обліку в Словянському об'єднаному УПФУ Донецької області. До лютого 2016 року включно він отримував пенсію шляхом зарахування коштів на рахунок, відкритий в уповноваженому банку ПАТ «Укрсоцбанк». В березні 2016 року виплати припинені та повідомлено, що для відновлення виплат йому необхідно відкрити рахунок в АТ «Ощадбанк», підтвердити своє місце проживання і з'явитися до відповідного підрозділу Пенсійного фонду України.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує його конституційні права.

В обґрунтування позовних вимог позивач керується нормами ст. ст. 4, 5, 8, 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанови КМУ № 595 від 07.11.2014 року «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», ст. ст. 1, 8, 19, 22, 24, 64 Конституції України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади», Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Просить суд визнати протиправними дії Словянського об'єднаного УПФУ Донецької області в частині припинення виплати йому пенсії, зобов'язати Слов'янське об'єднане УПФУ Донецької області поновити йому нарахування та виплату пенсії за віком та сплатити заборгованість за період, починаючи з березня 2016 року, а також звернути постанову до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць, зобов'язавши відповідача у встановлений судом строк подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Представник відповідача Словянського об'єднаного УПФУ Донецької області Землянська Д.Н., яка діє на підставі довіреності № 12398/12 від 10 квітня 2017, у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника Управління, при розгляді справи прийняти до уваги надані відповідачем письмові заперечення. Будучи присутньою у попередньому судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, пояснення надала аналогічні викладеним у письмових запереченнях. В наданих до суду запереченнях зазначено, що ОСОБА_1, 28 січня 2015 року звернувся до Слов'янського об'єднаного УПФУ Донецької області із заявою про запит його пенсійної справи з УПФУ м. Артемівська Луганської області та прийняття на облік по матеріалам пенсійної справи.

Розпорядженням Управління від 13 лютого 2015 року пенсійну справу було взято на облік та одночасно нараховано суму заборгованості з 01 серпня 2014 року на рахунок уповноваженого банку ПАТ «Украсоцбанк».

29 лютого 2017 року на адресу Управління надійшов лист Головного управління ПФУ в Донецькій області, разом з інформацією, що надана Службою Безпеки України для опрацювання.

За результатами проведеної роботи пенсійні виплати громадянам відповідно до наданого списку призупинені до з'ясування обставин, тобто особистого звернення до УПФУ та надання позивачем відповідних документів.

З березня 2016 року по теперішній час ОСОБА_1 не звертався до Управління із заявою про поновлення пенсійних виплат, документу про відкриття розрахункового рахунку в АТ «Ощадбанк» не надавав.

У зв'язку із наведеним, 24 червня 2016 року № 852085 Управлінням прийнято рішення про припинення нарахування та виплату пенсійних виплат ОСОБА_1

Статтю 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачений невичерпний перелік підстав для припинення виплати пенсії.

Постановою Кабінету міністрів України від 18.02.2016 року №136 «Про затвердження порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування га отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного га місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України» (далі - Порядок), встановлено механізм проведення перевірок щодо виявлення та припинення пенсіонних виплат пенсіонерам, які по передбаченим законодавством підставах тратили право на їх отримання.

Пунктом 9 Порядку визначено, що у разі виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, на підставі якої призначено (продовжено), нараховано або здійснено державну виплату, Мінфін надсилає розпоряднику бюджетних коштів та/або іншому органу, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, рекомендацію щодо зупинення або припинення таких виплат відповідним реципієнтам або групі реципієнтів.

Разом із тим, пунктом 12 Порядку визначено право розпорядника бюджетних шипів, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, щодо зупинення або припинення державних виплат приймати рішення, а також продовження виплат реципієнту.

Крім того статтею 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне врахування» визначено підстави припинення та поновлення виплати пенсії, а саме: виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості, у разі смерті пенсіонера; та в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

На період часу з березня 2016 року по теперішній час позивач не вертався до Управління із заявою про поновлення пенсійних виплат, документу про відкриття розрахункового рахунку в AT «Ощадбанк» не надавав.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами країни, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Так, відповідно до пункту 1 «Положення про Пенсійний фонд України» (далі Положення) Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність ого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному рахуванню.

Згідно із п. 2 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупований території України» (із змінами) від 15.04.2014 року, виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсій та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Проведення соціальних виплат особам в районах проведення антитерористичної грації здійснюється з урахуванням наступних постанов: „Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення терористичної операції» №506 від 01.10.2014 р., постанова "Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції" № 637 від 05.11.2014 p., та постанови „Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької області № 595 від 07.11.2014 року.

Вказаними підзаконними нормативно-правовими актами передбачено припинення фінансування з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування органів державної влади на тимчасово неконтрольованій території Донецької га Луганської областей, переміщення осіб з району проведення антитерористичної операції, взяття їх на облік та проведення всіх соціальних виплат на контрольованій території за фактичним місцем проживання (перебування).

Для відновлення виплати пенсії позивач має можливість звернутись до Управління із відповідною заявою, але до теперішнього часу не скористався цим правом.

Отже, на підставі наведеного відповідач вважає, що вимоги ОСОБА_1 безпідставні та суперечать чинному законодавству і як наслідок не підлягають задоволенню.

Згідно із рішенням "Про припинення виплати пенсії " за о/р 852085 від 24 червня 2016 року, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» із змінами, внесеними постановою КМУ від 12 серпня 2015 року № 615 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 і від 5 листопада 2014 року № 637», виплата пенсій, внутрішньо переміщеним особам відбувається тільки через рахунки АТ «Ощадбанк», з дати припинення виплати.

Проте станом на теперішній час позивач не звертався до Управління із заявою про поновлення пенсійних виплат, документу про відкриття розрахункового рахунку в АТ «Ощадбанк», як то передбачено чинним законодавством, не надавав.

Враховуючи вищевикладене, Управління не має законних та підстав для нарахування та виплати пенсії позивачеві, оскільки ним не виконано певний порядок, встановлений для осіб, які перемістилися з тимчасово окупованої території, а саме не надано документів про відкриття розрахункового рахунку в АТ «Ощадбанк», у зв'язку із чим, відповідач просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, отримує пенсію за віком, що підтверджено Пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , виданого Пенсійним фондом України (а.с. 12).

Згідно із Довідкою від 23 січня 2015 року № , ОСОБА_1 взято на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. Зареєстроване місце проживання ОСОБА_1: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання - АДРЕСА_2 (а.с. 11).

ОСОБА_1, 28 січня 2015 року звернувся до Слов'янського об'єднаного УПФУ Донецької області із заявою про запит його пенсійної справи з УПФУ м. Артемівська Луганської області та прийняття на облік по матеріалам пенсійної справи.

Розпорядженням Управління від 13 лютого 2015 року пенсійну справу було взято на облік та одночасно нараховано суму заборгованості з 01 серпня 2014 року на рахунок уповноваженого банку ПАТ «Украсоцбанк».

29 лютого 2017 року на адресу Управління надійшов лист Головного управління ПФУ в Донецькій області, разом з інформацією, що надана Службою Безпеки України для опрацювання (а.с. 41).

За результатами проведеної роботи пенсійні виплати громадянам відповідно до наданого списку призупинені до з'ясування обставин, тобто особистого звернення до УПФУ та надання позивачем відповідних документів.

Так, 24 червня 2016 року Управлінням прийнято рішення № 852085 про припинення нарахування та виплату пенсійних виплат ОСОБА_1 (а.с. 37).

Таким чином, судом з достовірністю встановлено, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, з 23 січня 2015 року перебуває на обліку як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, його зареєстроване фактичне місце проживання - АДРЕСА_2, з 13 лютого 2015 року перебуває на обліку у Словянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за віком. З 24 червня 2016 року відповідачем припинено виплату пенсії ОСОБА_1, що підтверджується письмовими поясненнями відповідача та доданими документами (а.с. 31-37).

Таким чином спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача стосовно припинення виплати пенсії позивачу з 01 березня 2016 року з посиланням на Лист ГУ ПФУ в Донецькій області від 29 лютого 2016 року та інформацію, що надана Службою безпеки України в розумінні обов'язкових виплат, передбачених статтею 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та як наслідок, наявність підстав для поновлення, нарахування та виплати пенсії позивачу у банку, обраному останнім раніше.

З приводу викладеного суд звертає увагу, що право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-VI.

Частиною 1 статті 47 вказаного Закону встановлено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, зокрема в інших випадках, передбачених частиною 1 статті 49 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною першою статті 49 вказаного закону та включають таки випадки для припинення пенсії:

- якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

- у разі смерті пенсіонера;

- у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

- в інших випадках, передбачених законом.

Будь яких інших підстав для припинення виплати пенсії не передбачено.

До того ж відповідно до статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення: створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 49 Конституції України).

При цьому пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13 червня 2007 року роз'яснено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

Факт зупинення виплати позивачеві пенсії відповідачем не заперечується. Відповідач зазначив, що на підставі листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29 лютого 2016 року за вих. № 875/02-3/34 та інформації що надана СБУ виплату пенсії позивачеві призупинено до з'ясування обставин, тобто особистого звернення до Управління та надання позивачем відповідних документів. По теперішній час позивач не звертався до Управління із заявою про поновлення пенсійних виплат, документів що підтверджують місце його проживання на підконтрольній владі України території (довідку переселенця із відміткою УСЗН) не надавав, а тому відсутні підстави для поновлення виплати пенсії.

З 22 листопада 2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII, яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Зокрема, відповідно до статті 7 цього закону, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина - інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується Довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому, з компенсацією витрат за надання таких послуг, передбачених укладеним відповідно до пункту 3 цієї Постанови тристороннім договором.

Тобто, за приписами наведеної норми умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: перебування внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується Довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ «Державний ощадний банк» або з доставкою додому весь час дії такої Довідки.

Згідно із п. 6 Порядку оформлення і видачі Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року (в редакції Постанови КМУ № 352 від 08.06.2016), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту. Довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, довідка про взяття позивача на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, є дійсною.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від Довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

За приписами п. 71 Порядку № 509 у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону, МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб.

Рішення про скасування дії Довідки відповідно до статті 12 Закону приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в Довідці.

В матеріалах справи відсутні докази про скасування дії Довідки внутрішньо переміщеної особи позивача органом, який її видав - Управлінням соціального захисту населення.

У статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. В частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав для припинення позивачеві виплати пенсії, що передбачені статтею 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Ненадання позивачем Довідки про відкриття розрахункового рахунку у АТ «Ощадбанк», як це зазначено в Рішенні «Про припинення виплати пенсії» за о/р № 852085 від 24 червня 2016 року (а.с. 37), не є підставою, в розумінні ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для припинення нарахування пенсійних виплат.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Доводи відповідача з посиланням на лист Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29 лютого 2016 року за вих. № 875/02-3/34 та інформацію, що надана СБУ, як підставу для припинення нарахування пенсійних виплат, судом не прийнято до уваги з огляду на наявність у позивача довідки від 23 січня 2015 року № , доказів скасування якої відповідачем не надано (а.с. 11).

Як зазначалось судом вище, підставою для припинення виплати позивачеві пенсії стали посилання відповідача на Лист ГУ ПФУ в Донецькій області від 29 лютого 2016 року за вих. № 875/02-3/34 та інформацію, що надана Службою безпеки України для опрацювання, які мають роз'яснювальний характер, не є нормативно-правовим актом вищої юридичної сили, а отже не є випадком і належною підставою для припинення виплат, передбачених частиною 1 статті 47 Закону № 1058-IV в рамках статті 49 вказаного Закону, тому у даному випадку, оскільки позивачем при зверненні до суду першої інстанції були заявлені вимоги про визнання протиправними дії (в частині припинення виплати пенсії) та бездіяльність в частині невиплати позивачу пенсії з березня 2016 року, то у вказаній частині останні підлягають задоволенню.

З урахуванням чого підлягають задоволенню і вимоги позивача про зобов'язання відповідача поновити нарахування та виплату позивачеві пенсії за віком починаючи з березня 2016 року.

Щодо вимог про зобов'язання відповідача виплатити виниклу заборгованість по пенсії в банк ПАТ «Укрсоцбанк», суд зазначає, що відповідно до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Суд звертає увагу на наявність рішення Конституційного суду України від 9 липня 1998 року № 12-рп/98, який надав офіційне тлумачення частини третьої статті 21 Кодексу законів про працю України, за яким сфера застосування контрактної форми трудового договору визначається законодавством.

При цьому суд вважає доречним застосувати висновки по цьому рішенню, оскільки структура формулювання норми із застосуванням терміну «законодавство» в статті 21 Кодексу законів про працю України та в статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є тотожною.

Так, Конституційний суд в своєму рішенні прийшов до висновку, що термін «законодавство», що вживається в частині третій статті 21 Кодексу законів про працю України щодо визначення сфери застосування контракту як особливої форми трудового договору, треба розуміти так, що ним охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також Постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і Постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, ст. 47 Закону № 1058 терміном «законодавство» охоплюються у тому числі Постанови Кабінету Міністрів України.

Згідно із другим абзацом, першого пункту Постанови Кабінету Міністрів від 5 листопада 2014 року, № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», (із змінами, внесеними згідно із Постановами КМУ № 365 від 08.06.2016 р., № 964 від 14.12.2016р.) призначені починаючи з 01 травня 2016 року внутрішньо переміщеним особам соціальні виплати, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, виплачуються через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

За таких обставин, суд вважає, що порядок виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам через установи «Ощадбанку» визначений відповідно до законодавства.

В даному випадку необхідно застосовувати практику ЄСПЛ, яка полягає в тому, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (див. рішення у справі "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy) [GC], заява № 33202/96, п. 107, ECHR 2000-I).

Як було наведено вище, застосування порядку виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам через установи «Ощадбанку» відповідає принципу законності.

Щодо справедливого балансу, визначеному в рішеннях ЄСПЛ, суд зазначає, що у ситуації, яка склалася в окремих територіях Луганської та Донецької областях України на які не розповсюджується влада України, застосування урядом заходів з метою ідентифікації осіб, які отримують пенсію не є свавільним та відповідає справедливому балансу між загальним інтересом суспільства та вимогами основоположних прав конкретних осіб. При цьому, встановлення певної установи банку, в даному випадку «Ощадбанку», не порушує прав позивача на отримання пенсії.

З огляду на викладене, у зв'язку із тим, що позивачу пенсія була перераховано останній раз на рахунок відкритий у в ПАТ «Укрсоцбанк», а позивачем, у відповідності до вищенаведених Постанов КМУ, не відкрито розрахунковий рахунок в АТ «Ощадбанк», як то передбачено чинним законодавством, у суду немає підстав для задоволення вимог про виплату заборгованості починаючи з березня 2016 року на рахунок в уповноваженому банку, обраному раніше позивачем, тобто на рахунок відкритий у ПАТ «Укрсоцбанк» (відновити становище, яке існувало до порушення).

Частиною другою статті 257 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому пунктом 1 частини першої статті 256 КАС України передбачено, що постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць, виконуються негайно.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов'язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні.

Отже аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов'язок відповідача добровільно і негайно виконати рішення суду про присудження виплатити пенсію і цей обов'язок полягає у тому, що у відповідача обов'язок видати пенсію у межах стягнення за один місяць виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Таким чином суд приходить до переконання, що вимоги позивача про звернення постанови до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць також підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Ухвалою суду від 07 квітня 2017 року ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у цій справі.

З 01 січня 2017 року набув законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, яким від сплати судового збору під час розгляду справи було звільнено Пенсійний фонд України та його органи. З огляду на викладене, судові витрати у даній справі необхідно віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України ''Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Постановою Кабінету Міністрів «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» № 637 від 05 листопада 2014 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №136, ст. ст. 6, 7, 17-19, 99, 104-106, 159, 161, 162, 256, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій та бездіяльності протиправними, та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01 березня 2016 року.

Зобов'язати Слов'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та виплатити заборгованість за період, починаючи з 01 березня 2016 року.

Допустити до негайного виконання постанову суду в частині присудження виплати позивачу пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Зобов'язати Слов'янське об'єднане управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області в місячний термін після набуття законної сили цією постановою подати до Слов'янського міськрайонного суду звіт про виконання цієї постанови.

У задоволення іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова набуває законної чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова складена та підписана у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Р.В. Кузнецов