Справа № 464/4566/17
Суддя: Горбань О. Ю.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/4566/17
пр.№ 2-а/464/309/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань Тучапець І.Б.

за участю:

позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Львові про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови серії АР № 384131 від 03.07.2017 у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі.

Мотивує позов тим, що 03.07.2017 був зупинений інспектором поліції за порушення розділу 33 дод.1 д.з.5.16 ПДР України, а саме, не виконав вимоги дорожнього знаку "напрямок руху по смугах", повернув ліворуч зі смуги, яка дозволяє рух тільки прямо. Незважаючи на заперечення щодо відсутності факту порушення, інспектором винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Вказану постанову вважає незаконною, упередженою, оскільки даного правопорушення не вчиняв. Просить скасувати вказану постанову у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, вказав, що вказане адміністративне правопорушення не вчиняв, так як у вказаний час зі знайомим дійсно рухався на своєму автомобілі марки "Тойота" д.н.з. НОМЕР_1 позаду спортивного комплексу, що знаходиться на вул.Зубрівській, 38. Виїжджаючи з другорядної дороги, пропустив автомобіль білого кольору марки "Опель" та автомобіль сірого кольору марки "Тойота" і виїхав на вулицю Зубрівську. Автомобіль сірого кольору марки "Тойота" обігнав автомобіль білого кольору і продовжили рух. Через декілька секунд позивача зупинили працівники поліції, які упереджено винесли постанову, незважаючи на його пояснення.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Львові в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Клопотань про відкладення розгляду справи від представника відповідача не надходило.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

Судом встановлено, що 03 липня 2017 року командиром 2 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у м.Львові Лавришин В.Г. винесено постанову серії АР № 384131, якою на ОСОБА_2 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 03 липня 2017 року о 17 год. 35 хв. у м.Львові на перехресті вул.Сихівська-вул.Зубрівська, керував автомобілем марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «напрямок руху по смугах» та повернув ліворуч зі смуги, яка дозволяє рух тільки прямо, чим порушив розділ 33 дод.1 д.з.5.16 ПДР України ПДР України.

Відповідно до ст.288 КУАП постанову по праві про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом, відповідно до норм якого адміністративні суди не наділені повноваженнями щодо закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Здійснюючи розлогий аналіз ч. 4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві - обов'язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідач не надав суду будь - яких доказів у справі про адміністративне правопорушення на підставі, яких була винесена оскаржувана постанова, а саме, що позивач повернув ліворуч зі смуги, яка дозволяє рух тільки прямо на перехресті вул.Сихівська-вул.Зубрівська у м.Львові.

В матеріалах справи відсутні показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП не доведена, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даної вказівки закону посадова особа відповідача не виконала, тому доводи позивача, що він не рухався, не спростовано. У суду немає підстав ставити під сумнів показання позивача з цього приводу.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає достовірними обставини, повідомлені позивачем і які жодним чином не спростовані відповідачем.

Отже, оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обов'язок суб'єкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку про протиправність постанови про адміністративне правопорушенняі з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то враховуючи положення ст.288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом, відповідно до норм якого адміністративні суди не наділені повноваженнями щодо закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення, що в свою чергу є підставою для відмови в задоволенні позовної вимоги в цій частині.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 99, 112, 136, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АР № 384131 від 03 липня 2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КУпАП.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Суддя: О.Ю.Горбань