Справа № 308/12469/16-а
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

-головуючого судді Шепетко І.О.,

-за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

-позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому, з усіма уточненнями, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 053706 від 15.11.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, за порушення п. 31.4.3 «в» ПДР України. А також визнати протиправними дії інспектора щодо винесення оскаржуваної постанови. Свої вимоги мотивував тим, що постанова винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не складався, про час і місце розгляду справи він не повідомлявся, у звязку з чим не зміг дати пояснення щодо дійсних обставин справи. Зазначає, що несправність у вигляді перегорівшої лампочки лівої фари під його управлінням виникла буквально за хвилину до зупинки його працівниками поліції. Він, як водій, виконував вимоги п. 31.5 ПДР України та рухався найкоротшим шляхом до місця стоянки та наступного ремонту. Вважає, що поліцейський виніс щодо нього оскаржувану постанову безпідставно, без дослідження всіх обставин справи та без встановлення в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився,через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. З письмових заперечень проти позову випливає, що вимоги позивача відповідач вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивач у позовній заяві визнав факт, що у нього не горіла ліва фара в режимі ближнього світла. Твердження останнього про те, що він рухався найкоротшим шляхом до найближчого місця усунення технічної несправності, яка виникла за хвилину до моменту зупинки його автомобіля поліцейськими, не спростовує той факт, що адміністративне правопорушення було вчинене і не скасовує відповідальність, передбачену ст. 121 КУпАП. Розглядаючи справу, інспектор поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими НПА. А відтак, підстав для задоволення позову немає.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному звязку, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 15.11.2016 року інспектором роти № 2 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову Серії АР № 053706 відносно гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

В оскаржуваній постанові відповідач зазначив, що 15.11.2016 року о 00 год. 10 хв. . у м. Ужгород по вул. Минайська, 25, гр. ОСОБА_2 керував автомобілем «Opel Insignia», реєстраційний номерний знак «NNX-556», на якому в темну пору доби не горить ліва фара в режимі ближнього світла, чим порушив п. 31.4.3 «в» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

На спростування доводів відповідача, позивач в своєму позові зазначає, що постанова, винесена незаконно, оскільки, він не порушував правил дорожнього руху, інспектор поліції безпідставно виніс постанову відносно нього.

В той же час, як випливає зі змісту позовної заяви, позивач не заперечує, що 15.11.2016 року о 00 год. 10 хв. . у м. Ужгород по вул. Минайська, 25, він керував транспортним засобом «Opel Insignia», реєстраційний номерний знак «NNX-556», без увімкненої лівої фари ближнього світла.

В ході розгляду справи встановлено, що сам факт того, що ліва фара ближнього світла на автомобілі під керуванням гр. ОСОБА_2 позивачем не заперечується.

Згідно з п. 19.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої, зокрема, на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Згідно п. 31.4 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності, зокрема, коли зовнішні світлові прилади не відповідають таким вимогам: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність за дане правопорушення настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до положень пунктів першого та другого частини першої статті 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; та, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, - мною було прийнято рішення зупинити даний автомобіль.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту ст. 70 КАС України випливає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування, а обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки субєктом владних повноважень доказано правомірність свого рішення та дій щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 053706 від 15.11.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Зазначена постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення. Адміністративне стягнення у вигляді штрафу накладене на гр. ОСОБА_2 в межах санкції статті. Доказів, які могли б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено. Постанова відповідачем винесена правомірно, відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстав для її скасування не має.

Відповідно до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України 21 липня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено і підписано 25 липня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 158-163, 185-186, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4