Справа № 461/3732/17
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/3732/17
Провадження № 2-а/461/375/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.07.2017 р. Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Радченка В.Є.,

при секретарі Сидорак М.А.,

за участю: позивачки ОСОБА_1

представника позивачки Ковалишина П.М.

представників відповідачів Поповича Ю.І., Сибірякової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними рішення та дії Міністерства оборони України, зобов`язання Міністерства оборони України вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернувся в суд з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними рішення та дії Міністерства оборони України, зобов`язання Міністерства оборони України вчинити певні дії. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13.06.1982 року під час виконання бойових завдань із виконання обов`язку військової служби загинув її чоловік ОСОБА_2 . Стверджує, що її сім`я має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 500 кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року у разі загибелі (смерті) військовослужбовця у випадках зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 ст.16 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 04.07.2012 року №5040-VI, яким доповнено ст.16.2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім того, на її думку відмова Міністерства оборони України призначити та виплатити їй таку допомогу, суперечить вимогам ст.ст.22, 58 Конституції України, відповідно до яких, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту і обсягу існуючих прав і свобод; Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність сторони. У зв`язку із цим просить суд визнати рішення та дії МОУ щодо відмови їй у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця її чоловіка ОСОБА_2 при виконанні бойового завдання із виконання обов`язку військової служби протиправними; зобов`язати МОУ призначити та виплатити їй одноразову грошову допомогу, у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця її чоловіка ОСОБА_2 при виконанні бойового завдання із виконанням обов`язку військової служби.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні викладеним у змісті позовної заяви.

Представник МОУ Поповича Ю.І., у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, вважає його не обґрунтованим та безпідставним.

Представник ЛОВК Сибірякова А.В. у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, додатково пояснила про те, що відповідно до п.3 Постанови КМУ від 25.12.2013 року днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця є дата його смерті зазначена у свідоцтві. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і на день його смерті законодавством не було передбачено одноразової грошової виплати.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби, що підтверджується копією посвідчення (а.с.13).

ОСОБА_1 28.11.2016 троку звернулася до Міністерства оборони України через Львівський обласний військовий комісаріат із заявою про доручення комісії МОУ розглянути документи про призначення і виплату їй одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ №975 від 25.12.2013 року.

Листом-відповіддю Департаменту фінансів МОУ від 10.02.2017 року ОСОБА_1 повідомлено про відмову у призначенні їй одноразової грошової допомоги, оскільки її виплата на час смерті військовослужбовця (13.06.1982 року) законодавством не передбачалася (а.с.5).

Аналогічну відповідь ОСОБА_1 отримала від Львівського обласного військового комісаріату 23.02.2017 року (а.с.6), в якій крім того зазначено про те, що ОСОБА_1 отримала грошову компенсацію на неповнолітню доньку та зазначену грошову компенсацію отримала мати загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 у відповідності до вимог постанови КМУ №332 від 16.16.1992 року «Про вдосконалення грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України».

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно із вказаним вище законом мають право на її отримання.
У відповідності до вимог частини 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (від 28.11.2016 року), порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призначені на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, яка набрала чинності 24.01.2014 року.

Пунктом 2 вказаної постанови передбачено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою,допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 89, ст. 3255).
Ця постанова набирає чинності з дня набрання чинності Законом України від 4 липня 2012 р. № 5040-VI Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців (п.4).
Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть (п.3 Порядку).
Матеріалами справи встановлено, що чоловік позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть ДИЗ НОМЕР_1 (а.с.9).

На день смерті чоловіка позивачки законодавством не було передбачено виплати одноразової грошової допомоги.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №332 від 16.16.1992 року «Про вдосконалення грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України» виплата одноразової грошової компенсації була передбачена лише батькам і неповнолітнім дітям військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби.

Передбачена цією постановою КМУ від 16.06.1992 року виплата грошової компенсації проводилася військовим комісаріатом або органом управління відповідним військовим комісаріатом рівними частками за місцем проживання батьків і неповнолітніх дітей.

Під час розгляду справи судом встановлено, що сім`я загиблого ОСОБА_2 донька та мати отримали вказану грошову компенсацію на підставі Постанови КМУ №332 від 16.16.1992 року.

Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
У відповідності до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, Міністерством Оборони України правомірно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні та виплаті їй одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця її чоловіка ОСОБА_2 при виконанні бойового завдання із виконанням обов`язку військової служби, а відтак її позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 158-163,167 Кодексу України адміністративного судочинства України, суд
п о с т а н о в и в :

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними рішення та дії Міністерства оборони України, зобов`язання Міністерства оборони України вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її проголошення. В разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Радченко В.Є.