Справа № 766/11024/17
Суддя: Дорошинська В. Е.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2017 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши у скороченому провадженні в м. Херсоні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонського обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Херсонського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, в обґрунтування вимог зазначає, що він був звільнений 21.02.2017 року у відставку з посади судді апеляційного суду Херсонської області (рішення Вищої ради правосуддя №210/0/15-17 від 09.02.2017р., наказ по апеляційному суду Херсонської області №16-ОС від 21.02.2017р.) і перебуває на обліку в Херсонському обєднаному управлінні ПФУ Херсонської області.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці. Позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання, що становить 80 відсотків розміру суддівської винагороди із розрахунку стажу 20 років. Позивач вважає, що стаж роботи на посаді судді, до якого, зокрема, з урахуванням вимог вказаного вище законодавства зараховується період роботи на посадах судді, період проходження строкової військової служби, строк навчання, період роботи на посадах: стажиста на посаді слідчого прокуратури, старшого слідчого прокуратури, прокурора відділу, заступника начальника кримінально-судового відділу підтримання державного обвинувачення у судах прокуратури Херсонської області, який загалом становить 30 років 8 місяців 29 днів, що в свою чергу дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди, оскільки за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Просить суд визнати протиправними дії Херсонського обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області щодо відмови визначення стажу судді у 30 (тридцять) років 08 (вісім) місяців 29 (двадцять девять) днів та перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1; зобовязати Херсонське обєднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області визначити стаж судді Жилі Ігорю Едуардовичу станом на 22.02.2017р. у 30 (тридцять) років 08 (вісім) місяців 29 (двадцять девять) днів з виплатою ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків місячної суддівської винагороди працюючого судді з 22.02.2017р.; зобовязати Херсонське обєднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці виходячи зі стажу судді 30 (тридцять) років 08 (вісім) місяців 29 (двадцять девять) днів в розмірі 90 відсотків місячної суддівської винагороди працюючого судді з 22.02.2017р., з урахуванням проведених виплат; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Херсонського обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області суму витрат по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини та за наявності достатніх підстав суддя приходе до висновку про можливість ухвалення судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

04.07.2017 року ухвалою суду відкрито скорочене провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Від відповідача на адресу суду надійшли заперечення в яких останній заявлені вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Положеннями ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження протягом пяти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був звільнений 21.02.2017 року у відставку з посади судді апеляційного суду Херсонської області (рішення Вищої ради правосуддя №210/0/15-17 від 09.02.2017р., наказ по апеляційному суду Херсонської області №16-ОС від 21.02.2017р.) і перебуває на обліку в Херсонському обєднаному управлінні ПФУ Херсонської області.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці. Позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання, що становить 80 відсотків розміру суддівської винагороди із розрахунку стажу 20 років.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах їх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За загальним правилом, установленим частиною 1 статті 58 Конституції України закони та титлі правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з частиною 1 статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і Законами України.

Відповідно до Конституції України діяльність суддів гарантується, зокрема, особливим порядком їх обрання або призначення, звільнення з посади; обмеженням прав судців на «конання іншої оплачуваної роботи, крім викладацької, наукової та творчої; фінансуванням функціонування судів та діяльності суддів виключно за рахунок коштів Державного бюджету України (стаття 126, частина 2 статті 127, стаття 128, стаття 130). Отже, ОСОБА_3 України не допускає обмеження чи скасування встановлених конституційних гарантій діяльності суддів.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» незалежність судді забезпечується зокрема належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді, правом судді на відставку. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Тобто гарантії незалежності суддів не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних, про що також неодноразово було зазначено і Конституційним Судом України, зокрема, у рішеннях від 08 червня 2016 року № 4- рп/2016, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005.

Згідно з ч. 5 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Згідно ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Аналогічні норми містить і ОСОБА_3 України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р., який набрав чинності 30.09.2016 р. Так, відповідно до абзацу 2 пункту 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення цього Закону розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41 - 45, ст. 529; 2015 р., №№ 18 - 20, ст. 132 з наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Слід зазначити, що щомісячне довічне грошове утримання судді є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних (законних) очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при почесному видаленні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді

При цьому, щодо стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України станом на день подання заяви) суддя, який має стаж роботи на досаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, чає право подати заяву про відставку.

Разом з тим, згідно з пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28 березня 2015 року, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Водночас частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус судців» зі змінами, внесеними Загоном України від 24 лютого 1994 року № 4015-ХІІ, було встановлено: до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання помісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролеру за діяльністю суддів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих, за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865 встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Враховуючи вищенаведене, на час звільнення позивача у відставку з посади судді, останній мав наступний стаж, який дає право на відставку:

- 17 років 8 місяців, роботи на посадах судді (з 22 червня 1999 року по 21 лютого 2017 року включно);

- 2 роки 10 днів, період проходження строкової військової служби (з 11 жовтня 1983 року по 20 жовтня 1985 року);

- 1 рік 11 місяців, як половина строку навчання в Харківському юридичному інституті;

- 9 років 1 місяць 19 днів, роботи на посадах: стажиста на посаді слідчого прокуратури, старшого слідчого прокуратури Голопристанського району Херсонської області, прокурора

відділу, заступника начальника кримінально-судового відділу та заступника начальника відділу підтримання державного обвинувачення у судах прокуратури Херсонської області (з 13 квітня 1990 року по 31 травня 1999 року).

Виходячи з наведених вище норм чинного законодавства стаж роботи позивача на посаді судді, до якого, зокрема, з урахуванням вимог вказаного вище законодавства зараховується денну форму навчання та перебування на прокурорських посадах становить 30 роки 08 місяців 29 днів, що в свою чергу дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди.

При цьому, стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (зясовується) Вищою радою юстиції (Вищою радою правосуддя) при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Поділ стажу та відокремлення з відповідного стажу роботи на посаді судді періоду навчання у вищому юридичному закладі та перебування на прокурорських посадах і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним та таким, що суперечить вказаному вище чинному законодавству, яким передбачено визначення стажу роботи на посаді судді, у тому числі умови зарахування до вказаного стажу періоду проходження строкової військової служби та перебування на інших посадах, оскільки за умови наявності стажу роботи на посаді судді не менше 10 років до стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання зараховується, зокрема, календарний період проходження строкової військової служби, робота на посадах прокурорів і слідчих, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, і відповідний стаж є єдиним та визначається як стаж роботи на посаді судді.

Факт наявності стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у вказаному вище розмірі саме з такого визначення встановлено і Вищою радою юстиції, якою 14.09.2016 року прийнято рішення про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення з посади судді Херсонського міського суду Херсонської області у звязку з поданням заяви про відставку.

Відповідно з цього ж визначення стажу роботи судді виходила і Верховна Рада України, прийнявши 22 вересня 2016 року постанову «Про звільнення судців» та задовольнивши це подання Вищої ради юстиції.

Таким чином, за вказаних обставин розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача повинен становити 90 відсотків суддівської винагороди судді.

Однак, відповідач, встановив ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди судді, безпідставно розділивши стаж роботи судді і відокремивши зі стажу роботи на посаді судді період навчання у вищому юридичному закладі та час перебування на прокурорських посадах і врахувавши при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання лише період роботи на посаді судді, що є неправомірним.

У рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 зазначено, що незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади; забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення судців до дисциплінарної відповідальності; забезпечення державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей; гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Висновок про те, що зменшення обсягу гарантій незалежності суддів суперечить Конституції України, також покладено в основу рішень Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013 та від 08 червня 2016 року № 4- рп/2016.

Частиною другою ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Правомірність свого рішення відповідачем в рамках даної справи не доведена.

Оскільки дії та рішення відповідача при встановленні (призначенні) ОСОБА_1. щомісячного довічного грошового утримання призвели до порушення принципу правової визначеності як складової верховенства права, передбаченого статтею 8 Конституції України, принципу рівності, який має універсальний характер і гарантований статтею 21 ОСОБА_3 Закону України, а також до порушення незалежності суддів, гарантованої статтею 126 Конституції України, це є підставою для задоволення вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6,17,18,19, 183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Херсонського обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Херсонського обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області щодо відмови визначення стажу судді у 30 (тридцять) років 08 (вісім) місяців 29 (двадцять девять) днів та перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1.

Зобовязати Херсонське обєднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області визначити стаж судді Жилі Ігорю Едуардовичу станом на 22.02.2017р. у 30 (тридцять) років 08 (вісім) місяців 29 (двадцять девять) днів з виплатою ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків місячної суддівської винагороди працюючого судді з 22.02.2017р.

Зобовязати Херсонське обєднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці виходячи зі стажу судді 30 (тридцять) років 08 (вісім) місяців 29 (двадцять девять) днів в розмірі 90 відсотків місячної суддівської винагороди працюючого судді з 22.02.2017р., з урахуванням проведених виплат;

Стягнути з Херсонського обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області за рахунок її бюджетних асигнувань судові витрати у розмірі 640,00 грн. на користь ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 256 КАС України постанови суду прийняті в порядку скороченого провадження виконуються негайно.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.Е. Дорошинська