Справа № 804/2768/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2017 рокусправа № 804/2768/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.

за участю представника відповідача Полівчука Д.П., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року по справі № 804/2768/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі відповідач-1), Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі відповідач-2) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, -

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому, з урахуванням уточнень від 16.05.2017, просив:

визнати протиправним та скасувати наказ від 28.03.2017 № 1231 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області»;

визнати протиправним та скасувати наказ від 10.04.2017 № 129о/с «По особовому складу» в частині звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_2 поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Синельниківського відділу поліції, зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

поновити ОСОБА_2 з 10.04.2017 на службі в поліції на посаді старшого сержанта поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу на момент постановлення судового рішення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати і постановити нову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги її заявник посилається на те, що за рішенням суду його винним за відмову від проходження медичного огляду не визнано, а постановою суду від 18.04.2017 провадження в справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрите у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Незважаючи на це, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за відмову від проходження медичного огляду. Також позивача не притягали до адмінвідповідальності за ст. 185 КУпАП за фактом злісної непокори вимогам поліцейських. Отже суд не врахував, що доказів скоєння позивачем дисциплінарного проступку не має.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи у відповідності до приписів ч.11 ст.35 КАС України вважається повідомленим належним чином шляхом направлення повістки на вказану ним адресу. Більш того, крім направлення повістки позивач був особисто повідомлений телефонограмою за вказаним ним номером телефону. Оскільки явка апелянта обов'язковою не визнавалась, а від нього до суду заяв не надходило, розгляд справи відбувся за його відсутності.

Представник відповідача - 1 в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення. У своїх запереченнях послався на те, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку, що не притягнення до адміністративної відповідальності позивача не є підставою для задоволення його позову про скасування оскаржених наказів про застосування дисциплінарного стягнення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення відповідача-1, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 07.11.2015 року ОСОБА_2 прийняв Присягу працівника Національної поліції України (а.с.85) та наказом відповідача-1 № 352о/с від 09.12.2016 його призначено поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 2 Синельниківського ВП з присвоєнням спеціального звання старший сержант поліції (а.с.87-90).

03.06.2016 ОСОБА_2 прийняті зобов'язання працівника поліції, що має у власності та керує особистим чи службовим автотранспортом, або перебуває в якості пасажира транспортного засобу, пішохода. У вказаному зобов'язанні позивач попереджений, що за недостойну поведінку поза службою, буде нести відповідальність у відповідності з чинним законодавством (а.с.86).

20.03.2017 начальником ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області винесено наказ № 1083 «Про організацію службового розслідування», яким призначено службове розслідування за фактом складання 17.03.2017 протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 280374 за частиною 1 статті 130 КУпАП відносно поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Синельниківського ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_2 (а.с.52).

На підставі матеріалів службового розслідування встановлено, що під час виконання доручення ГУНП від 27.01.2017 року №644/Гр «Про організацію діяльності постійно діючої мобільної групи з контролю за станом дотримання поліцейськими транспортної дисципліни» 17.03.2017 року приблизно о 19 год. 20 хв. на 199 км автошляху «Харків-Сімферополь» за порушення пункту 14.6 Правил дорожнього руху зупинено легковий автомобіль «Деу-Ланос», державний номер НОМЕР_1, під керуванням старшого сержанта поліції ОСОБА_2, з явними ознаками наркотичного сп'яніння. Останньому, було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп'яніння, однак, ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду у присутності двох свідків - громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 У зв'язку з цим, старшим сержантом поліції ОСОБА_5 відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №280374 за частиною 1 статті 130 КУпАП. Крім того, під час зупинки ОСОБА_2 чинив непокору законним вимогам поліцейських та поводив себе зухвало, у зв'язку з чим, на місце події було викликано СОГ Новомосковського ВП ГУНП.

Матеріали службового розслідування містять, зокрема, рапорт інспектора Сарнецького В.С., пояснення працівників поліції ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які підтверджували факт зупинки позивача, його непокору та зухвалу поведінку, відмову від проходження медогляду та складання щодо нього адмінпротоколу за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 58, 61-64, 70-72).

За результатами службового розслідування складено висновок, затверджений начальником ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області 28.03.2017, яким запропоновано відомості щодо складання 17.03.2017 р. протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 вважати підтвердженими, а також за порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справи України, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, абзацу 1,2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, накласти на нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. (а.с.54-56).

На підставі вказаного висновку та встановлених під час службового розслідування обставин, відповідач-1 прийняв наказ від 28.03.2017 № 1231 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Синельниківського ВП ГУНП», пунктом 1 якого на поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Синельниківського ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с.53).

В обґрунтування зазначеного наказу вказано на порушення позивачем службової дисципліни, вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справи України, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, абзацу 1,2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у відмові ОСОБА_2 17.03.2017 на 199 км автошляху «Харків-Сімферополь» від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного сп'яніння та нетактовної поведінки під час складання поліцейськими адміністративного матеріалу.

Наказом ГУ Національної поліції в Дніпропетровські області від 10.04.2017 № 129о/с , згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) звільнено старшого сержанта поліції ОСОБА_2 поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Синельниківського ВП, з 10.04.2017 (а.с.93).

З наданих під час допиту в якості свідків в суді першої інстанції пояснень заступника начальника ВІОС УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_6, молодшого інспектора цього ж підрозділу поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_5 та молодшого інспектора взводу супроводження ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_7, після зупинення легкового автомобіля «Деу-Ланос», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, у останнього були явні ознаки наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає дійсності). Позивачу було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп'яніння, однак останній відмовився від проходження медичного огляду у присутності двох свідків - громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Під час зупинки старший сержант поліції ОСОБА_2 чинив непокору та поводив себе зухвало, застосовував нецензурну лайку, погрожував поліцейським неприємностями по службі, відмовився від проходження медичного обстеження на стан сп'яніння, а також відмовився від підпису адміністративних матеріалів та надання пояснень.

Також встановлено, що згідно пояснень подружньої ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.59-60), що були зупинені як свідки для підтвердження факту відмови позивача від проходження медичного обстеження на стан наркотичного сп'яніння, вони зазначили, що в їх присутності водій ОСОБА_2 на вимогу працівників поліції відмовився від проходження медичного огляду для встановлення факту наркотичного сп'яніння, а також від дачі пояснень та підпису протоколу.

Згідно пояснень позивача в суді першої інстанції, 17.03.2017 в стані наркотичного сп'яніння він не перебував; під час спілкування з поліцейськими дійсно застосовував нецензурну лексику, проте нікому не погрожував; фізичного впливу на нього з боку поліцейських не було; дійсно відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння; дійсно відмовився надавати будь-які пояснення.

Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії позивача, які дискредитуюсь звання працівника поліції, а саме нетактовна поведінка, застосовування брутальної лайки на адресу працівників поліції, застосування погроз їм звільненням з органів внутрішніх справ, відмова від проходження медичного огляду, відмова від підписання адміністративних матеріалів, мали місце і є несумісними з проходженням служби в поліції, суперечать змісту Присяги працівника Національної поліції України, оскільки підривають довіру громадян як до працівників поліції, так і до органів поліції в цілому, принижують їх авторитет. Факт не притягнення до адміністративної відповідальності позивача не є підставою для задоволення його позову про скасування оскаржуваних наказів про застосування дисциплінарного стягнення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції в частині задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

У відповідності до частини першої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно пункту 9 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 № 901-VIII (набрав чинності 28.12.2015), до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» вирішено поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі - Статут).

Відповідно до положень статті 1 та 2 Статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до абзаців другого, третього, п'ятого, сьомого частини першої статті 7 Статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 № 1179, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за № 1576/29706, затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Правила етичної поведінки поліцейських поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов'язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Як встановлено судом, 17.03.2017 позивач дійсно скоїв дії, які підпадають під визначення дисциплінарного проступку, оскільки відмова ним від проходження медичного огляду для встановлення стану під час керування автомобілем за наявності ознак наркотичного сп'яніння, невиконання законних вимог працівників поліції під час виконання ними службових обов'язків, нецензурна лайка та зухвала поведінка свідчать про відсутність у нього високої свідомості, недотримання законодавства, порушення норм професійної та службової етики; виявлення неповаги до колег по службі. Такі дії не можна вважати ввічливими, гідними звання поліцейського, а поведінку в позаслужбовий час чесною та такою, що є прикладом у дотриманні громадського порядку.

У відповідності до положень статті 12 Статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, як звільнення з посади; звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно положень статті 14 Статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Стаття 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, яка встановлює, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Порядок проведення службових розслідувань регулюється Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженою наказом МВС України від 12.03.2013 № 230.

Згідно з п. 2.1. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 № 230, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Якщо вину особи повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Судом встановлено, що за фактом скоєння позивачем дисциплінарного проступку було проведено службове розслідування, за результатами якого обставини його скоєння знайшли своє підтвердження, тому у керівника ГУ Національної поліції в Дніпропетровські області були наявні підстави для видання наказу № 1231 від 28.03.2017 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Синельниківського ВП ГУНП», який в подальшому було реалізовано шляхом видання наказу ГУ Національної поліції в Дніпропетровські області від 10.04.2017 № 129о/с, згідно пункту 1 якого старшого сержанта поліції ОСОБА_2 було звільнено з поліції.

Вказані накази були видані уповноваженою особою у передбаченому законом порядку, при цьому обраний вид дисциплінарної відповідальності відповідає тяжкості та обставинам проступку, відношенню позивача до нього, тому підстав для визнання зазначених наказів протиправними немає.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що позивачем вчинено негідну поведінку проти інтересів служби, що суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу.

Що стосується посилання заявника апеляційної скарги на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.04.2017 № 183/1595/17, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, як на підставу для визнання протиправним та скасування наказу від 10.04.2017 № 129о/с «По особовому складу» й поновлення позивача на службі, колегія суддів зазначає наступне.

Адміністративна та дисциплінарна відповідальність є різними та самостійними видами відповідальності особи.

Як встановив суд, оспореними позивачем наказами його притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, при цьому не з підстав скоєння адміністративного правопорушення, а через вчинення дій, які є дисциплінарним проступком. Тому сама по собі постанова Новомосковського міськрайонного суду від 18.04.2017 у справі № 183/1595/17 не має ніякого преюдиціного значення.

При цьому суд першої інстанції слушно зауважив, що питання наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку не було предметом дослідження у справі про адміністративне правопорушення. Не притягнення до адміністративної відповідальності позивача не є підставою для задоволення його позову про скасування оскаржуваних наказів про застосування дисциплінарного стягнення. Недоречними є і посилання апелянта на відсутність факту притягнення його до відповідальності за ст. 185 КУпАП з наведених вище мотивів.

Таким чином, звільнення позивача зі служби в поліції проведено з дотриманням вимог законодавства, з урахуванням тяжкості вчиненого проступку та результатів службового розслідування, проведеного у строки, порядок і спосіб, передбачений чинним законодавством.

В межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року по справі № 804/2768/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко