Справа № 310/2361/17(2-а/310/93/17)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2017 рокусправа № 310/2361/17(2-а/310/93/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Кругового О.О. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.06.2017 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бердянської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

в с т а н о в и В:

26.04.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Бердянської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, де посилаючись на те, що в березні 2016 р. зупинена виплата щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, з метою встановлення факту проживання позивача за зазначеною адресою. 05.08.2016 р. позивач звернувся до відповідача про зняття його з обліку, а 10.08.2016 р. взятий на облік Управлінням праці та соціального захисту населення Переяслав - Хмельницької міської ради, про що 18.08.2016 р. отримав довідку. На даний момент вважає, що неправомірно не отримував щомісячну адресну допомогу за період з березня 2016 р. по 05.08.2016 р. Тому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати за період з березня по 05.08.2016 р. адресної допомоги позивачу, як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг.; визнати та скасувати рішення відповідача про припинення виплати адресної допомоги позивачу та зобов'язати відповідача виплатити позивачу адресну допомогу за період з березня по 05.08.2016 р..

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.06.2017 р. позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність відповідача по невиплаті позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо - переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг з 01.03.по 05.08.2016 р. та зобов'язано відповідача виплатити позивачу щомісячну адресну допомогу внутрішньо - переміщеним особам для покриття витрат на проживання , в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг з 01.03.по 05.08.2016 р., а в решті позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду відповідач подав апеляційну скаргу, де просили постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.06.2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, де відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання апеляційної інстанції особи, які беруть участь у справі, до суду не з'явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином.

Відповідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 28.11.2014 р. ОСОБА_1 взятий на облік Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, про що свідчить довідка відповідача № .

Також встановлено, що 16.08.2016 р. ОСОБА_1 взятий на облік Управління праці та соціального захисту населення Переяслав - Хмельницької міської ради, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, куди направлена особова справа отримувача допомоги та про що свідчать довідка Управління праці та соціального захисту населення Переяслав - Хмельницької міської ради № та супровідний лист Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 01.09.2016 р.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що11.04.2016 р. позивач з вертався до відповідача про призначення щомісячної адресної допомоги на наступний термін, але адресна допомога не була призначена, посилаючись на внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України № 167 від 14.03.2016 р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», що набрала чинності 17.03.2016 р. та прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016 р. «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», де передбачалося проведення перевірки фактичного місця проживання позивача, та що було зроблено, лише, 11.08.2016 р., коли вже позивач змінив фактичне місце проживання та взятий на облік Управлінням праці та соціального захисту населення Переяслав - Хмельницької міської ради.

Відповідно «Порядку Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 р. « 1. Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога). 2. Грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців».

Судом встановлено, що позивач, в період з березня по 05.08.2016 р., знаходячись на обліку у відповідача, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, 11.04.2016 р., після припинення виплати щомісячної адресної допомоги, звертався до відповідача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги на наступний термін, однак, відповідачем не проведено жодних дій, щодо призначення такої допомоги.

Крім того, суд вважає, що посилання відповідача на зміни в законодавстві, що відбулися 08.06.2016 р., а також на результати перевірки фактичного місця проживання позивача 11.08.2016 р., коли з 05.08.2016 р. позивач вже був знятий з обліку та вибув до іншого місця проживання, не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на той факт, що за відсутності позитивного рішення комісії з питань призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, відповідач не мав можливості для відновлення соціальних виплат, оскільки дане рішення прийнято комісією, лише, 26.08.2016 р., після вибуття позивача з обліку відповідача та після вже вищезазначеного акту фактичного місця проживання, однак, комісія не приймала рішення що розгляду заяви позивача від 11.04.2016 р. і питання щодо виплати щомісячної адресної допомоги за період з 11.04.2016 р. по 05.08.2016 р. комісією не розглядалося та рішення щодо цього не приймалося.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не пропустив строк звернення до суду, оскільки про порушене право дізнався з відповіді відповідача від 24.11.2016 р.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не доведено правомірність своїх дій. Постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст., ст.200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області - залишити без задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.06.2017 р. - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог статей 211-212 КАС України.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: О.М. Лукманова