Справа № 552/855/17
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 р. Справа № 552/855/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 31.03.2017 по справі № 552/855/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не направлення матеріалів для виплати одноразової грошової допомоги до Міністерства внутрішніх справ України згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", а саме п. 8 керівник органу внутрішніх справ, в якому проходив службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документів висновок щодо виплати грошової допомоги;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок з відповідними документами про призначення виплати одноразової грошової допомоги як інваліду другої групи у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, відповідно до "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 31 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області, а саме невиконання вимог пункту 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, щодо направлення у п'ятнадцятиденний строк до Міністерства внутрішніх справ України матеріалів для виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням йому другої групи інвалідності.

Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області направити до Міністерства внутрішніх справ України документи, зазначені в пункті 7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, та висновок щодо виплати грошової допомоги як інваліду другої групи у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь держави судовий збір у розмірі 3200 грн.

Головне управління Національної поліції України в Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 31.03.2017 у справі № 552/855/17 та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, поверхневий судовий розгляд з порушення принципів адміністративного судочинства, ненадання належної оцінки доказам у справі. З посиланням на ст.98 Закону України "Про Національну поліцію" стверджує, що встановлення інвалідності, яка настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання позивачем службових обовязків в органах внутрішніх справ, не є підставою для призначення одноразової грошової допомоги. Вважає, що оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2015 року № 850 встановлено Порядок та умови виплати допомоги по інвалідності працівникам міліції відповідно до ст. 23 Закону України Про міліцію, який втратив чинність з 07.11.2015, а інвалідність позивача встановлено з 18.08.2016, позивач не набув права на отримання одноразової грошової допомоги в порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015. При цьому, рішення про призначення або відмову в призначенні грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 приймає МВС України, а не Головне управління Національної поліції України в Полтавській області. Розгляд документів і прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги в порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 в даному випадку відноситься до компетенції ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області , а не Головного управління Національної поліції України в Полтавській області. Крім того, зазначив, що позивач звертався до Головного управління Національної поліції України в Полтавській області із заявою (рапортом) за формою, встановленою додатком до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених наказом МВС України від 11.01.2016 року № 4 (далі по тексту Порядок № 4). Тому саме відповідно до Порядку № 4 і розглядалися матеріали, подані позивачем для виплати одноразової грошової допомоги. Отже, висновок суду першої інстанції про визнання протиправною відмови Головного управління Національної поліції України в Полтавській області у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до Порядку № 850 є безпідставним, оскільки позивач не звертався із заявою (рапортом) про виплату допомоги відповідно до Порядку № 850 та відповідно, Головне управління Національної поліції України в Полтавській області не відмовляло йому у призначенні допомоги відповідно до Порядку № 850.

У відповідності до положень абз.4 ч.8 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), зазначена адміністративна справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з серпня 1997 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 07 листопада 2015 року по 29 липня 2016 року - в Національній поліції України.

29 липня 2016 року позивач звільнений з Національної поліції України через хворобу за п. 2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" відповідно до наказу ГУНП в Полтавській області від 29 липня 2016 року №233 о/с (а.с.13).

12 липня 2016 року позивач оглянутий військово-лікарською комісією ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області". За результатами огляду вказаною комісією видано свідоцтво про хворобу №183-С, згідно якого встановлено, що захворювання позивача пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ, одержана позивачем травма пов'язана з виконанням службових обов'язків (а.с.10).

Відповідно довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0498059 ОСОБА_1 з 18 серпня 2016 року вперше встановлено другу групу інвалідності у звязку з захворюванням, повязаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, строком до 01 вересня 2017 року (а.с.9).

18.10.2016 позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Полтавській області з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у звязку з отриманням другої групи інвалідності (а.с. 37).

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами у справі, позивачу було відмовлено в виплаті одноразової грошової допомоги.

Не погодившись з такою відмовою Головного управління Національної поліції України в Полтавській області щодо виплати одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю, що настала після звільнення зі служби внаслідок захворювання, пов'язаного з її проходженням, починається саме з моменту настання підстав для отримання цієї допомоги, тобто з моменту настання інвалідності, а не з моменту звільнення зі служби. Оскільки моментом настання інвалідності позивача є 18 серпня 2016 року, до спірних правовідносин застосовується Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції та надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію", яким врегульовано, в тому числі питання виплати одноразової грошової допомоги.

До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (далі - Порядок № 850).

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 2 Порядку № 850).

Згідно пункту 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" (набрав чинності 07 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".

За змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно частини 2 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з 97 Закону України Про Національну поліцію ( в редакції Закону на момент звернення позивача із заявою) одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті (п. 4 ч. 1 вказаної статті).

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону України "Про Національну поліцію", наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 916 від 12 вересня 2016 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за №1277/29409 від 22 вересня 2016 року, пункт 5 розділу 1 Порядку № 4 доповнено підпунктом 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії право позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло 18 серпня 2016 року (а.с. 9).

Відповідно до розділу ІІІ Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №4).

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм права, колегія суддів дійшла висновку, що право на призначення та виплату грошової допомоги, у зв'язку із встановленням інвалідності, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку № 850 мають право виключно особи, останнім місцем роботи яких є органи міліції, а також пенсіонери МВС. При цьому, порядок та умови отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності поліцейськими передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Порядком № 4. Отже особам, останнім місцем роботи яких є підрозділи Національної поліції, в тому числі й позивачу у даній справі, одноразова грошова допомога у разі визначення інвалідності повинна призначатися та виплачуватися згідно положень Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку № 4.

Таким чином, посилання суду першої інстанції на п.15 Прикінцевих положень Закону України Про Національну поліцію та ст.23 Закону України Про міліцію, з огляду на вищенаведене, є безпідставним, а висновок суду першої інстанції про те, що одноразова грошова допомоги позивачеві повинна виплачуватися в порядку та на умовах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, є помилковим.

Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач звертався до Головного управління Національної поліції в Полтавській області із заявою про призначення одноразової грошової допомоги, за формою та в Порядку, встановленим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, оскільки як вбачається з копії вказаної заяви, що знаходиться в матеріалах справи (а.с. 37), позивач звертався до відповідача із заявою (рапортом), форма якого передбачена Порядком № 4.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів також звертає увагу на наступне.

Відповідачем не спростовується факт подання позивачем належного пакету документів до Головного управління Національної поліції в Полтавській області для вирішення питання про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у звязку з втратою працездатності.

Колегією суддів встановлено, що відповідачем фактично відмовлено позивачу у вирішенні питання про призначення одноразової грошової допомоги з посиланням на неузгодженість законодавства, яким регулюються питання призначення вказаної допомоги особам, які проходили службу в поліції, однак, належать і до колишніх міліціонерів і втрата ними працездатності повязана з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а не органах Національної поліції).

Разом із тим, Законом України "Про внесення змін до статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги поліцейському" від 08.06.2017 № 2097-VIII (набрав чинності 12.07.2017) внесено зміни до частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" та встановлено право поліцейського на отримання одноразової грошової допомоги у випадку визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), повязаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Пунктом 2 вказаного Закону установлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності мають поліцейські з числа осіб, зазначених у пунктах 3-6 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", які визнані інвалідами або отримали поранення до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, з метою забезпечення гарантій соціального захисту поліцейських, які до прийняття на службу до поліції, під час виконання службових обовязків в органах внутрішніх справ чи при проходженні служби в органах внутрішніх справ втратили працездатність внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, на законодавчому рівні врегульовано питання виплати одноразової грошової допомоги таким особам відповідно до ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку № 4.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що відповідно до п.2 розділу І Порядку № 4 діяльність Національної поліції у частині оформлення документів для виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського спрямована на забезпечення гарантованого державою соціального захисту поліцейського.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини).

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п.29 рішення Європейського суду з прав людини по справі Гарнага проти України зазначено, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 6 вересня 2005 року у справі Гурепка проти України (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення у справі Кудла проти Польщі (<…>) [ВП], заява № 30210/96, п. 158, ECHR 2000-ХІ).

Таким чином, суд, приймаючи постанову про задоволення позовних вимог, повинен не лише вирішити позовні вимоги у відповідності до принципів верховенства права та законності, а й обрати найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права.

Колегія суддів зазначає, що особа, яка втратила працездатність у звязку з проходженням служби в органах внутрішніх справ, однак, продовжувала проходити публічну службу в органах Національної поліції, не повинна позбавлятися права на отримання одноразової грошової допомоги та ставитися у менш вигідне становище порівняно з працівниками міліції, які змогли реалізувати своє право після звільнення з органів внутрішніх справ, або поліцейськими, які втратили працездатність під час проходження служби в поліції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 162 КАС України у поєднані з гарантованим ст.13 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод правом на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, оскільки позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги по ІІ групі інвалідності, враховуючи зміни, внесені Законом України "Про внесення змін до статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги поліцейському" від 08.06.2017 № 2097-VIII, колегія суддів вважає, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобовязання Головного управління Національної поліції в Полтавській області розглянути повторно питання про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4, за заявою ОСОБА_1 від 18.10.2016, з урахуванням висновку суду.

Згідно з п.4 ч. 1 ст. 202 КАС України порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Відповідно ч. 2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Київського районного суду м. Полтави від 31 березня 2017 року по справі №552/855/17 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 31.03.2017 по справі № 552/855/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Полтавській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції України в Полтавській області повторно розглянути питання про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4, за заявою ОСОБА_1 від 18.10.2016, з урахуванням висновків суду.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4