Справа № 804/2672/17
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2017 р. Справа № 804/2672/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
при секретарі судового засідання Бурцевої Я.Е.
представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представник відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» до Офісу великих платників податків ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 від 25.11.2016 р., № НОМЕР_2 від 25.11.2016 р., № НОМЕР_3 від 25.11.2016 р., -
25 квітня 2017 року Державне підприємство «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» (далі ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (далі Спеціалізована ДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську, відповідач), в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:
- № НОМЕР_1 від 25.11.2016 р. на суму 27351544,00 грн.;
- № НОМЕР_2 від 25.11.2016 р. на суму 102105,00 грн.;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.04.2017 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (том 1 а.с. 2).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 року допущено заміну первинного відповідача у адміністративній справі № 804/2672/17 зі Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС на Офіс великих платників податків ДФС.
Представники позивача у судовому засіданні 21.07.2017 року позов підтримали та просили задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві, скасувавши податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 25.11.2016 р., № НОМЕР_2 від 25.11.2016 р., № НОМЕР_3 від 25.11.2016 р.
Представник відповідача у судовому засіданні 21.07.2017 року позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні відмовити, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях, а саме: в ході проведення перевірки було встановлено порушення оформлення первинних документів по взаємовідносинам з Асоціацією «Комплекс», ТОВ «Кармедіа систем», ТОВ «Спецбудмонтаж», ТОВ «МГП «Спецавтоматика», ТОВ «Мего Плюс», ТОВ «Авіа Техноконтакт», ТОВ «Чогорі Груп», ТОВ «ТПГ Алвіс», ТОВ «Євроспецодяг», ПП «Енергобудмонтаж» - відсутність обовязкових реквізитів; відсутні сертифікати походження по підприємствам ТОВ «ТПГ Алвіс», ТОВ «МГП «Спецавтоматика», ТОВ «Євроспецодяг»; в ході проведення перевірки було здійснено аналіз податкової та фінансової інформації контрагентів позивача та встановлено, що останні відсутні за податковою адресою, відсутня достатня кількість кваліфікованих працівників, обладнання, матеріальних ресурсів та транспортних засобів, що вказує на неможливість надання послуг (том 6 а.с. 8-12).
Заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, Державне підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» зареєстровано 18.03.1992 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради та з 13.02.1996 року перебуває на податковому обліку в Офісі великих платників податків ДФС; є платником податку на додану вартість.
Згідно матеріалів справи судом встановлено, що у період з 05.09.2016 року по 27.10.2016 року на підставі наказу № 9 від 02.09.2016 року, направлення від 02.09.2016 рок № 432/28-01-40-02, № 431/28-01-40-02 та від 24.10.2016 року; 481/28-01-40-02, Спеціалізованою ДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» з питань дотримання вимог податкового законодавства України при фінансово-господарських взаємовідносинах з підприємствами: Асоціація «Комплекс» у жовтні, грудні 2014 року, ТОВ «Українська компанія регіонального розвітку бізнесу та наукових розробок» у вересні 2014 року, ТОВ «Кармедіа систем» у вересні 2014 року, ТОВ «Спецбудмонтаж» у липні, листопаді та грудні 2014 року, ТОВ «МГП «Спецавтоматика» у травні 2015 року, ТОВ «Мего Плюс» у жовтні 2015 року, ТОВ «Авіа Техноконтакт» у квітні 2015 року, ТОВ «Чогорі Груп» у травні 2015 року, ТОВ «ТПГ Алвіс» у березні, квітні 2015 року, ТОВ «Євроспецодяг» у березні 2015 року, ПП «Енергобудмонтаж» за травень 2015 року, за результатами якої складено акт перевірки №188/28-01-40-02-14308304 від 10.11.2016 року (том 1 а.с. 57-179).
Перевіркою встановлено порушення:
1. п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.2 ст.135, п.137.1, п.137.16 ст.137, п.138.2 ст.138 та п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, ст..1, ст..3, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», з врахування п.п.14.1.191, п.п.14.1.202, п.п.14.1.244 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, Положення 9 «Записи», затвердженом наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 р. № 246, Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. № 318, Положенням бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.12.1999 р. № 860/4153, наслідком чого є завищення відємного значення обєкта оподаткування з податку на прибуток на суму 27351544,00 грн., в тому числі з 2014 рік на суму 2584931,00 грн., за 2015 рік на суму 24766613,00 грн.;
На підставі вказаного акта 25.11.2016 р. контролюючим органом прийнято:
Не погоджуючись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» було подано до Державної фіскальної служби скаргу, за розглядом якої останнім прийнято рішення про результати розгляду скарги від 12.04.2017 року № 7639/6/99-99-11-01-02-25, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 25.11.2016 р., № НОМЕР_2 від 25.11.2016 р., № НОМЕР_3 від 25.11.2016 р., а скаргу без задоволення.
Правомірність винесених Спеціалізованою ДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську податкових повідомлень-рішень є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Досліджуючи взаємовідносини ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» із контрагентами-постачальниками, які мали вплив на формування податкового кредиту та валових витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд погоджується з висновками відповідача, зробленими в акті перевірки №188/28-01-40-02-14308304 від 10.11.2016 року щодо не спрямованості правочинів, укладених позивачем з Асоціація «Комплекс», ТОВ «Кармедіа систем», ТОВ «Спецбудмонтаж», ТОВ «МГП «Спецавтоматика», ТОВ «Мего Плюс», ТОВ «Авіа Техноконтакт», ТОВ «Чогорі Груп», ТОВ «ТПГ Алвіс», ТОВ «Євроспецодяг», ПП «Енергобудмонтаж» на реальне настання правових наслідків, у зв'язку з таким.
У відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 р. №1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби», процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну , повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.
5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 р. №742/11/13-11, у якому зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
Судам слід ураховувати, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.
Отже, надаючи оцінку правомірності винесення оскаджуваних податкових повідомлень-рішень, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між позивачем та контрагентами-постачальниками Асоціація «Комплекс», ТОВ «Кармедіа систем», ТОВ «Спецбудмонтаж», ТОВ «МГП «Спецавтоматика», ТОВ «Мего Плюс», ТОВ «Авіа Техноконтакт», ТОВ «Чогорі Груп», ТОВ «ТПГ Алвіс», ТОВ «Євроспецодяг», ПП «Енергобудмонтаж». Щодо правовідносин між вказаними підприємствами судом встановлено таке.
Так, судом встановлено, що ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як замовником 23.10.2015 р. укладено з ТОВ «Мего Плюс» договір підряду № 07/09/2015, предметом якого є виконання робіт згідно проекту 079/15 з «Реконструкції каналізаційної системи дитячого табору «Зоряний».
До вказаного договору сторонами складено договірна ціна на 2015 рік, локальні кошториси на будівельні роботи, підсумкова відомість ресурсів.
На підтвердження виконання договірних зобовязань позивачем надано: акт №1 приймання виконанних будівельних робіт за грудень 2015 року, акт №2 приймання виконанних будівельних робіт за грудень 2015 року, акт №3 приймання виконанних будівельних робіт за грудень 2015 року (том 1 а.с.246 том 2 а.с. 27).
Вказані акти приймання виконанних будівельних робіт за грудень 2015 року не містять дати, отже складені з порушенням вимог частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
години, та тривалості ремонтних робіт 55 днів.
Проте за даними податкового органу, згідно звіту за формою 1-ДФ щодо нарахованого, утриманого, виплаченого доходу найнятим працівникам, у штаті ТОВ «Мего Плюс» прцювало лише 3 особи, що вказує на відсутність у зазначеного підприємства трудових ресурсів для фактичного здійснення задекларованих господарських операцій.
Позивачем в ході розгляду справи не надано належних доказів погодження залучення ТОВ «Мего Плюс» субпідрядників та погодження залучення таких до здійснення ремонтних робіт на обєктах ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля».
Також, ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» в ході розгляду справи не надано підтвердження наявності у ТОВ «Мего Плюс» дозвільних документів на здійснення господарської діяльності, повязаної зі створенням обєктів архітектури чи провадження певних видів будівельної діяльності (робіт).
11.02.2015 року між ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як покупцем та ТОВ «МГП Спецавтоматика» договір поставки №110215, предметом якого є постачання товару оптичних траєкторних вимірювань для випробувань «ОБО», згідно специфікації.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано: рахунок-фактура від 24.07.2015 р., видаткова накладна від 07.08.2015 р., товарно-транспортна накладна від 07.08.2015 р., прибутковий ордер №12 від 07.08.2015 р., платіжне доручення від 08.05.2015 року, податкову накладну від 08.05.2015 р. № 23, платіжне доручення від 21.07.2015 року, податкову накладну від 21.07.2015 р. № 58, платіжне доручення від 12.08.2015 року, податкову накладну від 07.08.2015 р. № 18, платіжне доручення від 25.05.2015 року, податкову накладну від 08.05.2015 р. № 23.
Проте залучені до матеріалів справи товарно-транспортні накладні не містять даних про перевізника.
За даними податкового органу, придбаний товар є імпортованим, ланцюг постачання товару не встановлено, з огляду на відсутність придбання ТОВ «МГП Спецавтоматика» імпортного товару у контрагентів-постачальників та ввезення останніми імпортного товару на митну територію України.
29.01.2014 року між ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як покупцем та ТОВ «Євроспецодяг» договір поставки №290114, предметом якого є постачання товару спецодяг робочий, черевки та інше в асортименті, згідно специфікації.
Умовами договору визначено, що постачальник зобовязується надати оригінал (копія) паспорта або сертифіката якості продукції за підписом керівника або уповноваженої особи та завірені печаткою, проте відповідні сертифікати якості від виробника позивачем не надано.
Також, за даними податкового органу, згідно звіту за формою 1-ДФ щодо нарахованого, утриманого, виплаченого доходу найнятим працівникам, у штаті ТОВ «Євроспецодяг» працювало лише 3 особи, що вказує на відсутність у зазначеного підприємства трудових ресурсів для фактичного здійснення задекларованих господарських операцій.
До вказаного договору погоджено специфікацію на товар на суму 300000,00 грн. та специфікацію на суму 420771,34 грн.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано: платіжні доручення від 25.03.2015 р., від 31.03.2015 р., від 20.03.2015 р., від 25.03.2015 р., від 24.03.2015 р., податкові накладні № 9 від 25.03.2015 р., № 12 від 31.03.2015 р., № 11 від 31.03.2015 р., № 14 від 31.03.2015 р., № 17 від 31.03.2015 р., № 16 від 31.03.2015 р., № 15 від 31.03.2015 р., № 7 від 20.03.2015 р., № 10 від 25.03.2015 р., № 13 від 31.03.2015 р., № 8 від 24.03.2015 р., рахунок-фактура від 05.02.2015 р., від 23.02.2015 р., від 25.03.2015 р., від 26.01.2015 р., видаткова накладна від 22.04.2015 р., від 22.04.2015 р., від 03.04.2015 р., від 03.04.2015 р., товарно-транспортні накладні від 22.04.2015 р., від 03.04.2015 р., платіжне доручення від 08.05.2015 року, податкову накладну від 08.05.2015 р. № 23, платіжне доручення від 21.07.2015 року, податкову накладну від 21.07.2015 р. № 58, платіжне доручення від 12.08.2015 року, податкову накладну від 07.08.2015 р. № 18, платіжне доручення від 25.05.2015 року, податкову накладну від 08.05.2015 р. № 23.
Проте на видатковій накладній від 03.04.2015 р. № РН-0000040 у графі «отримано» за довіреністю не зазначено дата та номер довіреності.
29.01.2014 року між ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як покупцем та ТОВ «Євроспецодяг» договір поставки №290114, предметом якого є постачання товару спецодяг робочий, черевки та інше в асортименті, згідно специфікації.
27.11.2014 року між ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як покупцем та ТОВ «ОСОБА_3 техконтакт» договір поставки №271114, предметом якого є постачання продукції вироби мінеральні немателеві (вуглецеві волокна).
До вказаного договору погоджено специфікацію на товар на суму 794730,24 грн.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано: платіжне доручення від 26.01.2015 р., податкова накладна № 3 від 29.04.2015 р., рахунок-фактура від 26.01.2015 р., видаткова накладна від 29.04.2015 р., товарно-транспортна накладна від 29.04.2015 р..
Також 22.01.2015 року між ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як покупем та ТОВ «ОСОБА_3 техконтакт» договір поставки №55, предметом якого є постачання продукції вироби мінеральні немателеві (вуглецеві волокна).
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано: платіжне доручення від 29.04.2015 р., податкова накладна № 2 від 09.04.2015 р., рахунок-фактура від 09.04.2015 р., видаткова накладна від 09.04.2015 р., товарно-транспортна накладна від 09.04.2015 р., платіжне доручення від 15.04.2015 р., податкова накладна № 1 від 07.04.2015 р., рахунок-фактура від 27.02.2015 р., видаткова накладна від 07.04.2015 р., товарно-транспортна накладна від 07.04.2015 р.
За даними податкового органу, придбаний товар є імпортованим, ланцюг постачання товару не встановлено, з огляду на відсутність придбання ТОВ «ОСОБА_3 техконтакт» імпортного товару у контрагентів-постачальників та ввезення останніми імпортного товару на митну територію України.
22.01.2015 року між ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як покупцем та ТОВ «Українська компанія регіонального розвітку бізнесу та наукових розробок» договір підряду №286, предметом якого є виконання робіт з використанням матеріалів замовника по поточному ремонту офісного приміщення представництва ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» в м.Києві.
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано: платіжне доручення від 12.09.2014 р., податкова накладна № 13 від 12.09.2014 р., рахунок-фактура від 11.09.2014 р., акт приймання виконання будівельних робіт № 1 за вересень 2014 року.
Вказаний акт приймання виконання будівельних робіт графа «підрядник» не містить дати підпису акту.
Разом з тим, контролюючим оганом здійснено розрахунок витрат робітників на обсіг виконаних робіт та встановлено, що проведення означених робіт мало бути залучено 5 працівників з огляду на загальний обсяг витрат робітників на обсяг робіт 269,92 людино
години, та тривалості ремонтних робіт 7 днів.
Проте за даними податкового органу, згідно звіту за формою 1-ДФ щодо нарахованого, утриманого, виплаченого доходу найнятим працівникам, у штаті ТОВ «Українська компанія регіонального розвітку бізнесу та наукових розробок» працювала лише 1 особа, що вказує на відсутність у зазначеного підприємства трудових ресурсів для фактичного здійснення задекларованих господарських операцій.
Позивачем в ході розгляду справи не надано належних доказів погодження залучення ТОВ «Українська компанія регіонального розвітку бізнесу та наукових розробок» субпідрядників та погодження залучення таких до здійснення ремонтних робіт на обєктах ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля».
Також, судом встановлено, що у справі № 753/9992/15-к провадження № 1-кп/753/507/15 Дарницьким районним судом м.Києва 11.06.2015 року винесено вирок, згідно якого ОСОБА_2, переслідуючи корисливий мотив у вигляді отримання неправомірної вигоди в розмірі 2000 гривень від реєстрації на своє ім'я підприємства, в кінці травня місяця 2014 року у денний час доби перебуваючи в районі станції метро «Харківська» у м. Києві, познайомився з раніше незнайомою йому особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яка запропонувала йому за грошову винагороду без мети здійснення підприємницької діяльності перереєструвати на його ім'я ТОВ «Українська компанія регіонального розвитку бізнесу та наукових розробок», аби в подальшому це підприємство було використано для прикриття незаконної діяльності. ОСОБА_2 не маючи наміру здійснювати діяльність підприємства, пов'язану з виробництвом товарів, виконанням робіт або наданням послуг, зафіксовану в статутних документах ТОВ «Українська компанія регіонального розвитку бізнесу та наукових розробок», усвідомлюючи протиправний характер запропонованих йому дій як майбутнього власника вказаного підприємства погодився на таку пропозицію та надав особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, копію свого паспорта громадянина України та ідентифікаційний номер платника податків, необхідних для складання статутних та реєстраційних документів підприємства, а особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, отримавши вказані документи через деякий час виготовив необхідні для придбання ТОВ «Українська компанія регіонального розвитку бізнесу та наукових розробок» та перереєстрації на ім'я ОСОБА_2 документи, в яких ОСОБА_2 значився засновником та директором вказаного підприємства.
27 травня 2014 року ОСОБА_2 зустрівся з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, біля станції метро «Харківська» м. Київ та підписав надані йому документи на перереєстрацію ТОВ «Українська компанія регіонального розвитку бізнесу та наукових розробок», а саме: нову редакцію статуту ТОВ «Українська компанія регіонального розвитку бізнесу та наукових розробок», протокол №2 загальних зборів учасників ТОВ «Українська компанія регіонального розвитку бізнесу та наукових розробок», договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Українська компанія регіонального розвитку бізнесу та наукових розробок».
Перереєстрація ТОВ «Українська компанія регіонального розвитку бізнесу та наукових розробок» в органах державної влади, отримання необхідних реквізитів: назви, юридичної адреси, особистих даних службових осіб підприємства, індивідуального податкового номеру платника податків, відкриття поточного рахунку та отримання печатки підприємства надало можливість особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, прикриваючись зовнішньо законним фактом перереєстрації ТОВ «Українська компанія регіонального розвитку бізнесу та наукових розробок», здійснювати неконтрольовані державою фінансові операції.
Крім того, при оцінці показів посадових осіб названих підприємств суд враховує і правовий висновок Верховного Суду України, викладений у його постанові від 05.03.2012 (справа №21-421а11), відповідно до якого податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.
Судом встановлено, що ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як замовником 31.03.2014 р. укладено з Асоціацією ПМТО «Комплект» договір підряду № 123, предметом якого є виконання робіт «Ремонт спального корпуса ДЛ «Зоряний».
До вказаного договору сторонами складено договірні ціни, локальні кошториси на будівельні роботи, підсумкові відомості ресурсів.
На підтвердження виконання договірних зобовязань позивачем надано: платіжне доручення від 08.10.2014 р., податкова накладна № 271 від 08.10.2014 р., акт приймання виконанних будівельних робіт за жовтень 2014 року, акт приймання виконанних будівельних робіт за червень 2014 року.
Також, ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як замовником 07.04.2014 р. укладено з Асоціацією ПМТО «Комплект» договір підряду № 127, предметом якого є виконання робіт «Поточний ремонт будівель, споруд, дороги та надводного обладання ДЛ «Зоряний».
До вказаного договору сторонами складено договірні ціни, локальні кошториси на будівельні роботи, підсумкові відомості ресурсів.
На підтвердження виконання договірних зобовязань позивачем надано: платіжне доручення від 30.10.2014 р., податкова накладна № 293 від 30.10.2014 р., акт приймання виконанних будівельних робіт за жовтень 2014 року, платіжне доручення від 30.10.2014 р., податкова накладна № 281 від 20.10.2014 р., акт приймання виконанних будівельних робіт за жовтень 2014 року, акти приймання виконанних будівельних робіт за жовтень 2015 року.
Вказана проектно-кошторисна документація (довідка, акт приймання будівельних робіт, та підсумкова відомість) не містить періоду складання та дати документів.
Крім того, ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як замовником 25.11.2014 р. укладено з Асоціацією ПМТО «Комплект» договір підряду № 130, предметом якого є виконання будівельних робіт «Ремонт готелю «Зоряний» за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Робоча, 152.
До вказаного договору сторонами складено договірні ціни, локальні кошториси на будівельні роботи, підсумкові відомості ресурсів.
На підтвердження виконання договірних зобовязань позивачем надано: платіжне доручення від 26.12.2014 р., податкова накладна № 367 від 26.12.2014 р., акт приймання виконанних будівельних робіт за грудень 2014 року, акт приймання-передачі обєкта в експлуатацію від 12.12.2014 року.
Вказана проектно-кошторисна документація (довідка, акт приймання будівельних робіт, та підсумкова відомість) не містить періоду складання та дати документів.
24.10.2014 року ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як замовником укладено з Асоціацією ПМТО «Комплект» договір підряду № 132, предметом якого є виконання робіт «облаштування малярного та механічного ділянки в корпусі 66 г ДП «Південне».
До вказаного договору сторонами складено договірні ціни, локальні кошториси на будівельні роботи, підсумкові відомості ресурсів.
На підтвердження виконання договірних зобовязань позивачем надано: платіжне доручення від 20.01.2015 р., податкова накладна № 292 від 30.10.2014 р., податкова накладна № 378 від 31.12.2014 р., акт приймання виконанних будівельних робіт за грудень 2014 року, акт приймання-передачі обєкта в експлуатацію від 05.01.2015 року.
Вказана проектно-кошторисна документація (довідка, акт приймання будівельних робіт, та підсумкова відомість) не містить періоду складання та дати документів.
20.10.2014 року ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як замовником укладено з Асоціацією ПМТО «Комплект» договір підряду № 133, предметом якого є виконання робіт «Поточний ремонт покрівлі корпуса № 1 пенсіонату «Лесной» за адресою: с.Орлівщина, Дніпроптеровська обл..».
До вказаного договору сторонами складено договірні ціни, локальні кошториси на будівельні роботи, підсумкові відомості ресурсів.
На підтвердження виконання договірних зобовязань позивачем надано: платіжне доручення від 16.12.2014 р., рахунок на оплату від 12.12.014 р., податкова накладна № 359 від 16.12.2014 р., акти приймання виконанних будівельних робіт за грудень 2014 року, акт приймання-передачі обєкта в експлуатацію від 09.12.2014 року.
24.09.2014 року ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як замовником укладено з Асоціацією ПМТО «Комплект» договір підряду № 134, предметом якого є виконання робіт «Ремонт приміщень палацу талантів, медпункту «Олимпии» та майстерні ДТ «Зоряний».
До вказаного договору сторонами складено договірні ціни, локальні кошториси на будівельні роботи, підсумкові відомості ресурсів.
На підтвердження виконання договірних зобовязань позивачем надано: платіжне доручення від 15.12.2014 р., податкова накладна № 357 від 15.12.2014 р., платіжне доручення від 29.12.2014 р., податкова накладна № 368 від 29.12.2014 р., акт приймання виконанних будівельних робіт за грудень 2014 року, акти приймання-передачі обєкта в експлуатацію від грудня 2014 року.
17.04.2014 року ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як замовником укладено з ПП «Енергобудмонтаж» договір підряду № 104/15, предметом якого є виконання робіт з реконструкції комерційного вузла обліку споживання природного газу котельні пансіонату «Лісний» та надання супровідних послуг з підготовки технічної документації, приймальних випробувань та здачі в експлуатацію.
До вказаного договору сторонами складено договірна ціна, локальні кошториси на будівельні роботи, підсумкові відомості ресурсів.
На підтвердження виконання договірних зобовязань позивачем надано: платіжне доручення від 12.05.2015 р., податкова накладна № 1 від 12.05.2015 р., рахунок-фактура від 11.08.2015 р., платіжне доручення від 19.08.2015 р., податкова накладна № 8 від 19.08.2015 р., рахунок-фактура від 21.04.2015 р., акт приймання виконанних будівельних робіт за серпень 2015 року.
За даними податкового органу, згідно звіту за формою 1-ДФ щодо нарахованого, утриманого, виплаченого доходу найнятим працівникам, у штаті ПП «Енергобудмонтаж» працювало лише 2 особи, що вказує на відсутність у зазначеного підприємства трудових ресурсів для фактичного здійснення задекларованих господарських операцій.
Позивачем в ході розгляду справи не надано належних доказів погодження залучення ПП «Енергобудмонтаж» субпідрядників та погодження залучення таких до здійснення ремонтних робіт на обєктах ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля».
З приводу фінансово-господарських операцій з ТОВ «Кармедіа Сістем» позивачем надано: платіжне доручення від 11.09.2014 р., податкова накладна № 1613 від 11.09.2014 р., рахунок-фактура від 09.09.2014 р., видаткова накладна на товар на суму 1114,00 грн. від 15.09.2014 р., платіжне доручення від 11.09.2014 р., податкова накладна № 1612 від 11.09.2014 р., рахунок-фактура від 09.09.2014 р., видаткова накладна на товар на суму 2400,00 грн. від 15.09.2014 р.
Із залучених матеріалів справи вбачається, що підписи на видаткових накладних та товарно-транспортних накладних різняться, у звязку з чим не можливо встановити хто саме підписував такі документи.
Також в ухвалі Жовтневого районного суду м.Дніпроптеровська від 12.05.2015 року у справі № 201/7389/15-к зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3, за попередньою змовою із ОСОБА_4, ОСОБА_5, маючи на меті пособництво реально діючим субєктам господарювання в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах та отримання незаконного прибутку від такої протиправної діяльності, достовірно знаючи про фіктивність ряду підприємств (ТОВ "КУББЕРА", ТОВ "ПРОЕКТІНВЕСТ", ТОВ "КОНТАКТ ПЛЮС", ПП "АРТІУМ", ТОВ "ЮКЕЙ ГРУП", ТОВ"АБ-ТОРГ, ПП "ДАНИЛЬЧЕНКО" та інші), використав їх реквізити та оформив шляхом відображення в документах бухгалтерського та податкового обліку неправдиві відомості про нібито проведені фінансово-господарські операції щодо поставки ТМЦ, викладені у підроблених податкових накладних СГФД, з субєктами господарювання реального сектору економіки, в тому числі ТОВ «КАРМЕДІА СІСТЕМ» (код 38378550), службові особи якого, відобразивши вказані операції у податковій звітності з податку на додану вартість за період січень 2013- січень 2015 року, надали дану звітність до ДПІ, в результаті чого ухилилися від сплати податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств, у вищенаведених податкових періодах.
23.06.2014 року ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як замовником укладено з ТОВ «БК Спецбудмонтаж» договір № 546-14 на виконання науково-дослідних та дослідно-контрукторських робіт, предметом якого є виконання робіт з проектування та виготовлення технологічного оснащення для проведення термо-вакуумної обробки несучих конструкцій обєктивів «П», «З», рами моноблоку, обєктиву приймального блоку та комплекту труб».
На підтвердження виконання договірних зобовязань позивачем надано: платіжне доручення від 10.07.2014 р., податкова накладна № 9 від 10.07.2014 р., платіжне доручення від 08.09.2014 р., податкова накладна № 14 від 20.08.2014 р., акт здачі-приймання робіт №1 від 20.08.2014 р., накладна № 2208/1 без дати.
Також, між ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як замовником та ТОВ «БК Спецбудмонтаж» укладено договір на надання послуг № 902-14, предметом якого є виконання робіт із забезпечення та контролю чистоти несущих конструкцій обєктивів із композиційних матеріалів в чистому приміщенні (послуга).
На підтвердження виконання договірних зобовязань позивачем надано: платіжне доручення від 18.11.2014 р., податкова накладна № 18 від 18.11.2014 р., акт приймання робіт за договором від 31.03.2015 р., акт приймання робіт за договором №927-7-6325 без дати.
03.12.2014 року ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як замовником укладено з ТОВ «БК Спецбудмонтаж» договір № 814-14 на виконання науково-дослідних робіт, предметом якого є виконання робіт з виготовлення технологічного оснащення (ванни) для замочування та сушіння тканини ТКЕТ.
На підтвердження виконання договірних зобовязань позивачем надано: платіжне доручення від 09.12.2014 р., податкова накладна № 9 від 09.12.2014 р., податкова накладна № 32 від 19.12.2014 р., накладна № 1912 від 19.12.2014 р., акт здачі-приймання робіт №1 від 19.12.2014 р., акт здачі-приймання робіт №2 без дати, акт приймання-здачі продукції від 10.12.2014 р., товарно-транспортні накладні.
Проте товарно-транспортні накладні не відповідають умовами поставки, визначеним умовами договору № 814-14 від 03.12.2014 року, за якими постачання здійснюється за умовами DDP: м.Дніпропетровськ, вул. Криворізька, 3, тобто за рахунок продавця ТОВ «БК Спецбудмонтаж».
Вказані акти приймання виконанних будівельних робіт не містять дати, прізвища та ініціали осіб, які підписували первинні документи, що не дає змогу ідентифікувати посадових осіб, отже складені з порушенням вимог частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
13.03.2014 року між ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як покупцем та ТОВ «Торгово-промислова група Алвіс» договір поставки № 03/14, за яким постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти та оплатити господарчі та канцелярські товари, згідно специфікації.
На підтвердження виконання договірних зобовязань позивачем надано: платіжні доручення від 11.03.2015 р., від 20.03.2015 р., від 31.03.2015 р., від 22.04.2015 р., від 09.04.2015 р., від 07.04.2015 р., від 15.04.2015 р., податкові накладні № 966 від 11.03.2015 р., № 969 від 11.03.2015 р., № 970 від 11.03.2015 р., № 967 від 11.03.2015 р., № 2044 від 20.03.2015 р., № 2791 від 31.03.2015 р., № 2071 від 22.04.2015 р., № 1178 від 09.04.2015 р., № 718 від 07.04.2015 р., № 1462 від 15.04.2015 р., рахунки-фактури, видаткові накладні від 19.03.2015 р., від 17.03.2015 р., від 27.03.2017 р., від 29.04.2015 р., від 14.04.2015 р., від 22.04.2015 р., від 29.04.2015 р., від 29.04.2015 р., товарно-транспорті накладні.
Також, не встановлено ланцюг постачання товару, з огляду на придбання ТОВ «Торгово-промислова група Алвіс» товару за іншою номенклатурою.
25.11.2014 року між ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як покупцем та ТОВ «Чогорі Груп» договір поставки № 2511, за яким постачальник зобовязується поставити товар - продукти харчування у відповідному асортименті, кількості та по цінам, визначеним у договорі.
До вказаного договору сторонами погоджено специфікацію № 1, якою визначено ціну за одиницю товару.
На підтвердження виконання договірних зобовязань позивачем надано: платіжні доручення від 05.11.2015 р., від 08.05.2015 р., від 22.05.2015 р., рахунки-фактури, податкові накладні № 45 від 05.05.2015 р., № 122 від 08.05.2015 р., № 359 від 22.05.2015 р., видаткові накладні на товар (продукти харчування в асортименті: сир, капуста, яблуко, масло солодко вершкове, печінка яловича, тушки курчат, четвертина курчат, яйце куряче тощо) від 05.05.2015 р., від 08.05.2015 р., від 22.05.2015 р., № 969 від 11.03.2015 р., № 970 від 11.03.2015 р., № 967 від 11.03.2015 р., № 2044 від 20.03.2015 р., № 2791 від 31.03.2015 р., № 2071 від 22.04.2015 р., № 1178 від 09.04.2015 р., № 718 від 07.04.2015 р., № 1462 від 15.04.2015 р., , видаткові накладні від 19.03.2015 р., від 17.03.2015 р., від 27.03.2017 р., від 29.04.2015 р., від 14.04.2015 р., від 22.04.2015 р., від 29.04.2015 р., від 29.04.2015 р., товарно-транспорті накладні.
Означені видаткові накладні на товар не містять прізвища та ініціалів посадової особи, відповідальної за приймання товару, отже складені з порушенням вимог частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Також між ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» як покупцем та ТОВ «Чогорі Груп» 29.01.2015 р. укладено договір поставки № 63-2015, за яким постачальник зобовязується поставити товар, згідно специфікації, яка містить орієнтовну номенклатуру, кількість товару.
До вказаного договору сторонами погоджено специфікацію без дати на номеру, якою визначено загальну вартість товару.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
У відповідності до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу (в редакції станом на 2015 рік).
Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті (в редакції станом на 2014 рік).
Згідно абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.
Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (в редакції станом на 2014 рік).
Відповідно до пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (в редакції станом на 2014 рік) обєктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу (підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України).
Статтею 135 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження обєкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (в редакції станом на 2015 рік).
Порядок оподаткування податком на додану вартість визначений розділом V Податкового кодексу України.
Статтею 198 Податкового кодексу України передбачено право платників податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, яким є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду (п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України ).
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Статтею 200 Податкового кодексу України визначалося, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цьогоКодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;
б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Із наведеного вбачається, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства та як підтверджує сплату податку на додану вартість у складі ціни товару.
Разом з тим, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Як зазначено в Інформаційному листі ВАС України від 02.06.2011 р. №742/11/13, необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
Судам слід ураховувати, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.
Про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити, зокрема, такі обставини: результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).
Окрім того, суд зазначає, що при зясуванні неможливості виконання операцій з постачання (продажу) товарів наявним трудовим ресурсом слід враховувати специфіку конкретної операції, яка характеризується фізичними властивостями операції з якими потребують значного обсягу трудових витрат, особистої участі персоналу та не співвідносні з наявним трудовим ресурсом; необхідністю наявності спеціальних знань (фаху) працівників, високого рівня їх оплати праці тощо.
Суд зазначає, що правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.
У відповідності до частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Відповідно до пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Приписами пункту 2.15 та пункту 2.16 вказаного Положення, встановлено, що забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.
На підставі вищевикладеного, суд робить висновок про те, що первинні документи, які містяться в матеріалах справи, надані на підтвердження господарської взаємодії позивача з Асоціацією «Комплекс», ТОВ «Кармедіа систем», ТОВ «Спецбудмонтаж», ТОВ «МГП «Спецавтоматика», ТОВ «Мего Плюс», ТОВ «Авіа Техноконтакт», ТОВ «Чогорі Груп», ТОВ «ТПГ Алвіс», ТОВ «Євроспецодяг», ПП «Енергобудмонтаж» є формально складеними, а господарські операції між позивачем та вказаними підприємствами не є реальними, оскільки судом не встановленого самого факту їх здійснення.
Надані позивачем первинні документи, на підтвердження взаємовідносин з означеними контрагентами-постачальниками не розкривають сутність та зміст виконаних робіт/наданих послуг, не відповідають вимогам, встановлених до первинних документів статтею 9 Закону № 996-XIV.
Суд зазначає, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт/послуг), позаяк саме він є суб'єктом, який зменшує суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість , що підлягає перерахуванню до бюджету, на суму податкового кредиту, визначеного постачальником .
Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є його податковим ризиком.
Суд відмічає, що з метою підтвердження обґрунтованості заявленої податкової вигоди встановленню підлягає їх об'єктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність представлених первинних документів, у тому числі щодо відомостей про учасників та умови господарських операцій.
Відтак, хоча з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника у сфері податкових правовідносин платник не є відповідальним за протиправні дії третіх осіб, що перебувають поза межами його впливу та контролю, однак несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності мають покладатися на особу, якою були укладені відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та здійснення необґрунтованих виплат з бюджету.
Аналогічна позиція суду викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16.04.2014 по справі №К/800/3230/13 (номер судового рішення в ЄДРСР №38692797).
В процесі розгляду справи судом не встановлено рух активів в процесі господарської взаємодії ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» з Асоціацією «Комплекс», ТОВ «Кармедіа систем», ТОВ «Спецбудмонтаж», ТОВ «МГП «Спецавтоматика», ТОВ «Мего Плюс», ТОВ «Авіа Техноконтакт», ТОВ «Чогорі Груп», ТОВ «ТПГ Алвіс», ТОВ «Євроспецодяг», ПП «Енергобудмонтаж», на підставі чого суд робить висновок, що такі операції не є реальними, оскільки судом не встановлено самого факту їх здійснення.
Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд вважає, що відповідачем надано достатні докази того, що оскаржені податкові повідомлення-рішення прийняті в межах повноважень податкового органу та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, обґрунтовано та правомірно.
Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, стягнення судового збору в таких випадках не передбачено.
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 21 липня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 26 липня 2017 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля» до Офісу великих платників податків ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 від 25.11.2016 р., № НОМЕР_2 від 25.11.2016 р., № НОМЕР_3 від 25.11.2016 р. відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 26 липня 2017 року.

Суддя (підпис) ОСОБА_4