Справа № 460/1798/17
Суддя: Карпин І. М.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 460/1798/17
Провадження №2-а/460/254/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2017 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Карпин І.М.

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Восуха С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про визнання незаконними дій державного виконавця, визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання незаконними дій державного виконавця, визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою Яворівського районного суду Львівської області від 05.12.2013 зобов'язано Порічнянську сільську раду Яворівського району Львівської області виконати вимоги п.20 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» по виділенню ОСОБА_1 земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва за її заявою. 12.03.2014 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження по виконанню постанови суду. 20.03.2014 державний виконавець склала акт, яким зобов'язала Порічанську сільську раду до 25.04.2014 скликати позачергову сесію та винести на розгляд заяву ОСОБА_1 Листом від 30.04.2014 Порічанська сільська рада повідомила , що 25.04.2014 сільський голова скликав чергову сесію, однак депутати відхилили це питання у зв'язку з відсутністю заяви ОСОБА_1 16.05.2014 державний виконавець склала акт, яким встановила, що рішення суду боржником не виконано. Тому 07.05.2014 та 19.05.2014 було винесено постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 680 грн та 1360 грн. 21.05.2014 державний виконавець направила прокурору Яворівського району подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за ст.. 382 КК України. 27.06.2014 керуючись п.11 ч.1 ст.49, ст. 50 Закону України « Про виконавче провадження» державний виконавець винесла постанову про закінчення виконавчого провадження. 12.03.2015 у зв'язку із відсутністю в діях Порічанської сільської ради складу кримінального правопорушення, кримінальне провадження закрито. 14.09.2015 управління Державної казначейської служби України в Яворівському районі Львівської області повернуло постанови державного виконавця про накладення штрафу на боржника від 07.05.2014 та від 19.05.2014 через відсутність дати про набрання чинності. Вважає, що дії державного виконавця із закінчення виконавчого провадження у вказаній справі є незаконними як такі, що суперечать Закону України «Про виконавче провадження», а також п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в її інтерпретації Європейським судом з прав людини. Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган. Державний виконавець зобов'язаний вживати, передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Невиконання державним виконавцем обов'язку вжити заходи з метою примусу боржника ( відповідача) до вчинення дій із виконання рішення суду фактично узаконює невиконання судового рішення, що в розумінні практики Європейського суду з прав людини вважається порушенням права на справедливий суд. Крім того,державний виконавець не переконалася у ефективності застосованих засобів відповідальності до боржника, зокрема не перевірила чи були виконані постанови про накладення штрафів, не має доказів повернення оригіналу виконавчого листа до суду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі, давши аналогічні доводам позовної заяви пояснення, просила позов задоволити.

Представник відповідача - Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Восух С.В. в судовому засіданні проти позову заперечив та вказав, що державний виконавець вчинила всі дії з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно правомірно винесла постанову про закінчення виконавчого провадження та повернула виконавчий лист суду.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються їх позовні вимоги та заперечення, дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та дав їм правову оцінку.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 05.12.2013 зобов'язано Порічанську сільську раду Яворівського району Львівської області виконати вимоги п.20 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» по виділенню ОСОБА_1 земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва за її заявою. Судове рішення набрало законної сили 17.12.2013.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року (в редакції від 02.03.2014) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції Вареницею Н.Р. 12.03.2014 відкрито виконавче провадження з виконання судового рішення від 05.12.2013.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року (в редакції від 02.03.2014)державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В частині третій вказаної статті наведений перелік дій, які має право вчиняти державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом тощо.

20.03.2014 у с.Поріччя Яворівського району Львівської області державним виконавцем зачитано резолютивну частину виконавчого листа №2а/460/32/13, виданого 28.02.2014, та зобов'язано Порічанську сільську раду виконати рішення. Зобов'язано до 25.04.2014 скликати позачергову сесію та винести на розгляд заяву ОСОБА_1, що стверджується актом державного виконавця.

Як вбачається з листа Порічанської сільської ради від 30.04.2014 сільський голова скликав чергову сесію , яка відбулась 25.04.2015, і на розгляд якої було винесено питання про розгляд заяви ОСОБА_1 , однак депутати відхилили це питання у зв'язку з відсутністю заяви ОСОБА_1

Згідно з актом державного виконавця від 16.05.2014 при примусовому виконанні виконавчого документа №2а/460/32/2013 від 05.12.2013 встановлено, що боржником рішення не виконано.

За правилами статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року (в редакції від 02.03.2014) в разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

07.05.2014 та 19.05.2014 у зв'язку із невиконанням судового рішення, постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції Вареницею Н.Р. накладено на боржника Порічанську сільську раду штраф. 21.05.2014 внесено подання прокурору Яворівського району про притягнення боржника - Порічанську сільську раду до кримінальної відповідальності за ст.382 КК України з проханням повідомити у відповідності до вимог ст.ст.60, 214 КПК України відділ ДВС Яворівського РУЮ про реєстрацію подання в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Відповідно до частини третьої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року (в редакції від 02.03.2014) в разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

В силу пункту 11 частини першої статті 49 цього Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року (в редакції від 02.03.2014)виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (частина третя статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року (в редакції від 02.03.2014).

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина перша статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 02.03.2014).

27.06.2014 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції Вареницею Н.Р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.11 ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з неможливістю виконати рішення без участі боржника. Відомості кому надіслано постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.06.2017 для виконання та до відома, а також чи було повернуто виконавчий лист у виконавчому провадженні відсутні.

12.03.2015 слідчий СВ Яворівського РВ ГУМВСУ у Львівській області Шалавило П.Б., розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного в ЄРДР за №0001156 від 19.08.2014 по факту невиконання рішення суду Порічанською сільською радою постановив кримінальне провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

14.09.2015 постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції Варениці Н.Р. про накладення штрафу від 07.05.2014 та 19.05.2014 повернуто управлінням Державної казначейської служби України в Яворівському районі Львівської області , оскільки в таких не зазначено дати набрання чинності.

Таким чином примусове виконання постанови Яворівського районного суду Львівської області від 05.12.2013 було проведено формально державним виконавцем, не було вжито усіх заходів примусового виконання рішень, вчинених виконавчих дій було недостатньо для реального виконання рішення суду на користь стягувача. Постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення є видом відповідальності за невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання, однак державним виконавцем не було з'ясовано чи виконано постанови про накладення штрафу на боржника чи внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданого подання про притягнення до кримінальної відповідальності боржника.

Закінчення виконавчого провадження позбавляє позивача права повторно пред'явити виконавчий лист до виконання і фактично узаконює невиконання судового рішення, що в розумінні практики Європейського суду з прав людини вважається порушенням права на справедливий суд (статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно п.33 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Жовнер проти України» суд нагадує, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

У п.46 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Іванов проти України» суд повторює, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. У таких справах відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За таких обставин суд дійшов висновку, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена протиправно, державним виконавцем не вжито достатніх заходів для примусового виконання судового рішення, а тому з метою забезпечення виконання рішення суду постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Так як, в результаті дій державного виконавця протиправно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, то суд вважає, що достатнім та належним способом захисту порушених прав позивача щодо невиконання постанови суду від 05.12.2013 буде визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця, а тому в решті позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 70, 71, 86, 94, 158-163 КАС України, суд , -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №42474410, винесену 27.06.2014 державним виконавцем Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Вареницею Н.Р.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя І.М.Карпин