Справа № 826/4674/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 червня 2017 року справа №826/4674/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
до1. Головного управління Національної поліції у місті Києві 2. Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у місті Києві 3. Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону
провизнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1), звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі по тексту - відповідач 1), Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі по тексту - відповідач 2, Атестаційна комісія) та Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону (далі по тексту - відповідач 3, Апеляційна атестаційна комісія), в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії відносно позивача; 2) визнати протиправним та скасувати рішення Апеляційної атестаційної комісії відносно позивача; 3) визнати протиправним та скасувати наказ відповідача 1 від 16 березня 2016 року №231 о/с про звільнення позивача; 4) поновити позивача на посаді помічника оперуповноваженого (управління карного розшуку) кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві з спеціальним званням "старший сержант поліції"; 5) стягнути з відповідача 1 на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу; 6) зобов'язати відповідача 1 внести відповідні відомості в трудову книжку позивача.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення (висновок) Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у місті Києві, оформлене протоколом від 04 січня 2016 року, в частині невідповідності позивача займаній посаді та необхідності звільнення її зі служби в поліції через службову невідповідність; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві від 16 березня 2016 року №231 о/с "Щодо особового складу" в частині звільнення позивача зі служби в поліції; поновлено позивача на службі в поліції на посаді помічника оперуповноваженого (управління карного розшуку) кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві; стягнено з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Представник позивача подав заяву про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, в якій просить встановити виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року в частині стягнення з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 34 403,40 грн., у зв'язку із неможливістю виконання судового рішення через відсутність в резолютивній його частині конкретної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Розгляд питання встановлення способу і порядку виконання судового рішення призначено до розгляду на 01 червня 2017 року.

У судове засідання 01 червня 2017 року представники осіб, які беруть участь у справі не прибули, у зв'язку із чим, на підставі частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив продовжити розгляд заяви у письмовому провадженні.

Розглянувши подану заяву, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частина друга статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання постанови в адміністративній справі суд змінює строк подання суб'єктом владних повноважень звіту про виконання такої постанови.

Як зазначено вище, у резолютивній частині постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року не зазначено конкретної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яку належить стягнути з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1, у зв'язку із відсутністю на момент вирішення спору доказів, які б дозволяли визначити таку суму. Вказана обставина, на думку суду, ускладнює виконання судового рішення.

Разом з тим, представник позивача надав суду копію довідки Головного управління Національної поліції у місті Києві від 11 квітня 2017 року №617, згідно з якою середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 124,20 грн.

Відповідно до частини другої статті 235 Кодексу законів про працю в Україні при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника згідно з частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" визначається за правилами, закріпленими у порядку.

Із пункту 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі по тексту - Порядок), вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Відповідно до абзацу третього пункту 8 Порядку середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 14 січня 2014 року №21-395а13.

Виходячи із поняття вимушеного прогулу, кількість днів вимушеного прогулу визначається з дня звільнення та до винесення судом рішення про поновлення на роботі незаконного звільненого працівника, в даному випадку з 18 березня 2016 року по 20 грудня 2016 року, що становить 191 робочий день.

Таким чином, сума середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу ОСОБА_1, становить 23 722,20 грн. (124,20 грн. х 191).

За таких підстав суд приходить до висновку про необхідність встановити спосіб і порядок виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року в частині стягнення з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу шляхом стягнення суми у розмірі 23 722,20 грн., та про задоволення заяви представника позивача у цій частині.

Проте, в задоволенні заяви щодо решти суми стягнення належить відмовити, оскільки при визначенні суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу представник позивача помилково обчислив період вимушеного прогулу у календарних днях замість робочих.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В :

1. Заяву представника ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення задовольнити частково.

2. Встановити спосіб і порядок виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року в частині стягнення з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу шляхом стягнення суми у розмірі 23 722,20 грн. (двадцять три тисячі сімсот двадцять дві гривні двадцять копійок).

3. В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу суду за результатами розгляду питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко