Справа № 814/2685/16
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

12 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/2685/16

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Князєв В.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Нехожиної О.О.,

представника позивачки ОСОБА_1, представника третьої особи/апелянта Рибакової Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вісла» на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Дерржгеокадастру у Миколаївській області (правонаступника Відділу Держгеокадастру в Арбузинському районі Миколаївській області), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вісла», про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію,-

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу Держгеокадастру в Арбузинському районі Миколаївської області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вісла» (далі - ТОВ «Агрофірма «Вісла»), про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію від 22.08.2007 року №36 додаткового договору №263 від 23.08.2007 року до договору оренди землі №263 від 29.05.2006 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма «Вісла».

В обґрунтуванні позову ОСОБА_3 зазначено, що на день державної реєстрації додаткового договору №263 від 23.08.2007 року він не відповідав вимогам, встановленим законодавством, отже державний реєстратор протиправно провів 22.08.2007 року його державну реєстрацію.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 був задоволений. Визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію додаткового договору №263 від 23.08.2007 року, що проведена Арбузинським реєстраційним сектором №5 ДП «Центр Державного земельного кадастру» 22.08.2007 року за №36.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ТОВ «Агрофірма «Вісла» подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду, якою повністю відмовити у задоволені адміністративного позову ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї представника третьої особи/апелянта Рибакової Р.А., представника позивачки ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 22.08.2007 року за р. №36 Арбузинським реєстраційним сектором №5 ДП «Центр Державного земельного кадастру» було проведено державну реєстрацію Додаткового договору №263 до договору оренди землі №263 від 29.05.2006 року, укладеного між ОСОБА_3 в якості орендодавця та ТОВ «Агрофірам «Вісла» в якості орендаря (а.с. 18, 19, 38-а). В цьому додатковому договорі зазначено, що ним вносяться зміни до договору оренди землі №263 від 29.05.2006 року, а саме, змінюється орендна плата та продовжується строк оренди.

Розглядаючи дану справу та задовольняючи позов ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, додатковий договір №263 до договору оренди землі №263 від 29.05.2006 року, укладеного між ОСОБА_3 в якості орендодавця та ТОВ «Агрофірма «Вісла» в якості орендаря вносив зміни до фактично неіснуючого договору.

Однак, колегія суддів дійшла думки, що в даному випадку управлінські дії державного реєстратора, тобто суб'єкта владних повноважень, потягли за собою виникнення цивільних прав у юридичної особи, а саме, права оренди земельної ділянки, що унеможливлює розгляд даної справи судами адміністративної юрисдикції.

Так, відповідно до статті 30 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час здійснення спірної реєстрації), зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент реєстрації зазначеного договору), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Чинне на той час законодавство, а саме, Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затверджена Наказом Державного комітету по земельних ресурсах України №43 від 04.05.1999 року та Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, затверджений наказом цього ж органу №174 від 02.07.2003 року (в редакціях, чинних на момент державної реєстрації договору), передбачали одночасно реєстрацію договору оренди і права з цього договору в державному реєстрі земель з відміткою про це державного реєстратора.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 цього ж Кодексу справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 названого Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

У статті 1 ЦПК України зазначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 цього ж кодексу передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

Системний аналіз вищевикладених норм процесуального права дає підстави для висновку, що не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між суб'єктом приватного права - фізичною особою та органом державної влади або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи.

У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права, адже під час вирішення такого спору з'ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права оренди земельної ділянки, у зв'язку з чим зазначені вимоги є приватноправовими.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки, виходячи з заявлених позовних вимог, захист прав та інтересів позивачки підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі ч. 1 ст. 203 КАС України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, апеляційна скарга ТОВ «Агрофірма «Вісла» підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вісла» задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, роз'яснивши позивачці право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення рішення апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов