Справа № 826/4063/17
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 липня 2017 року № 826/4063/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції у місті Києві
прозобов'язання вчинити дії ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Національної поліції України у місті Києві, в якому просив стягнути з Головного управління Національної поліції у м.Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 76 617,45 грн.

Позовні вимоги мотивовані протиправним звільненням позивача з посади з підстав його невідповідності займаній посаді.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити з викладених в ньому підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

У судовому засіданні 18.05.2017 року суд, заслухавши думку представників сторін, ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

18.05.2016 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з Головного управління Національної поліції у м.Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 94 298,40 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.11.2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, атестаційної комісії №3 Головного управління Національної поліції у м. Києві, апеляційної атестаційної комісії північного регіону, третя особа - професійна спілка атестованих працівників органів внутрішніх справ України, про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді - скасовано. Ухвалено нову постанову, якою: позовні вимоги задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення (висновок) атестаційної комісії №3 Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо ОСОБА_1, оформленого протоколом від 24.12.2015 року №24/12/15/3-1; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 26.01.2016 року №51 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в органах поліції на підставі п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність); поновлено майора поліції ОСОБА_1 на раніше займаній посаді інспектора відділу поліції №2 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з моменту звільнення.

Надаючи правову оцінку заявленим позивачем вимогам, з урахуванням викладених ним обставин, суд враховує наступне.

Згідно п.32 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Разом з тим, згідно п.п.10.4 п.10 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати. Період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення. Розмір грошових коштів, що підлягають стягненню, зазначається цифрами та у дужках словами.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року №13, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі - Порядок №100).

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Тобто, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

У п.8 Порядку №100 зазначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

З огляду на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017 року скасовано наказ від 26.01.2016 року №51о/с, а позивача відповідно до наказу №306о/с від 05.04.2017 року поновлено на роботі, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно довідки про доходи позивача середньомісячна заробітна плата за листопад 2015 року (21 робочих дні) становить 5 040,00 грн., а за грудень 2015 року (23 робочих дні) становить 6 300,00 грн., що разом становить 11 340,00 грн. за 44 робочих дні.

11 340,00грн./44дн.=257,73 грн., тобто середньоденна заробітна плата в період вимушеного прогулу складає 257,73 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача поновлено на роботі відповідно до наказу №306о/с від 05.04.2017 року.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно записів у трудовій книжці, позивача з 14.06.2016 року прийнято на посаду старшого фахівця відділу безпеки Київської філії ПАТ «МегаБанк» відповідно до наказу №110 від 10.06.2016 року, однак, в подальшому звільнено з посади відповідно до наказу №25 від 07.02.2017 року.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, а саме визначення періоду вимушеного прогулу з 27.01.2016 року по 13.06.2016 року та з 08.02.2017 року по 05.04.2017 року.

Період вимушеного прогулу склав з 27.01.2016 року по 13.06.2016 року та з 08.02.2017 року по 05.04.2017 року 134 дні, а саме:

- з урахуванням листа Міністерства соціальної політики України від 20.07.2015 року №10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік» січень 2016 року (2), лютий 2016 року (21), березень 2016 року (22), квітень 2016 року (21), травень 2016 року (19), червень 2016 року (9);

- з урахуванням листа Міністерства соціальної політики України від 05.08.2016 року №11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» лютий 2017 року (15), березень 2017 року (22), квітень 2017 року (3).

Таким чином, 134дн.*257,73грн. = 34 535,82 грн.

За таких обставин, сума середнього заробітку за даний період із моменту звільнення до моменту прийняття у справі судового рішення по суті, яка підлягає виплаті позивачу становить 34 535,82 грн.

Згідно з п.2, п.3 ч.1 ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що негайному виконанню підлягає постанова суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції України у місті Києві на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, що дорівнює 5 670,00 грн.

Згідно ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи, що докази, наведені відповідачами у запереченнях на позов, не спростовують доводи позивача, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в частині.

Керуючись ст.ст.69-71, 94, ч.4 ст.122, 158-163, 167, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції України у місті Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 34 535,82 грн.

3. Допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції України у місті Києві на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, що дорівнює 5 670,00 грн.

4. В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання її повного тексту особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур