Справа № 826/991/16
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/991/16 Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О. П. Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

27 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» Луньо Іллі Вікторовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Українське інвестиційне товариство» до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» Луньо Іллі Вікторовича, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, публічне акціонерне товариство «Домобудівний комбінат № 3» про визнання протиправним та скасування рішення, підпункту 1.2 пункту 1 наказу від 16 жовтня 2015 року № 51-ОС, визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Компанія з управління активами «Українське інвестиційне товариство» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк «Національні інвестиції» Волощука І. Г. про:

- визнання протиправним та скасування рішення про віднесення до нікчемних правочинів (договорів), укладених між ТОВ «КУА «Укрінто» та ПАТ «Банк «Національні інвестиції»: договору № 96-15-1 про відступлення прав за договором іпотеки, укладеного 01.09.2015 р. щодо передачі права вимоги за кредитним договором від 31.03.2015 р. № 96-15, укладеного між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та ПАТ «Домобудівний комбінат № 3», договору про відступлення прав за договором іпотеки від 31.03.2015 р., укладеного 02.09.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л. В., зареєстрованого в реєстрі за № 1397;

- визнання протиправними дій щодо направлення повідомлення № 3925/03 від 23.10.2015р. про нікчемність правочинів (договорів): договору № 96-15-1 про відступлення прав за договором іпотеки, укладеного 01.09.2015 р. щодо передачі права вимоги за кредитним договором від 31.03.2015 р. № 96-15, укладеного між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та ПАТ «Домобудівний комбінат № 3», договору про відступлення прав за договором іпотеки від 31.03.2015 р., укладеного 02.09.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л. В., зареєстрованого в реєстрі за № 1397;

- визнання протиправним та скасування підпункту 1.2 пункту 1 наказу від 16 жовтня 2015 року № 51-ОС «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів)» та п. 2 наказу в частині, що стосується правочинів (договорів): договору № 96-15-1 про відступлення прав за договором іпотеки, укладеного 01.09.2015 р. щодо передачі права вимоги за кредитним договором від 31.03.2015 р. № 96-15, укладеного між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та ПАТ «Домобудівний комбінат № 3», договору про відступлення прав за договором іпотеки від 31.03.2015 р., укладеного 02.09.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л. В., зареєстрованого в реєстрі за № 1397.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк «Національні інвестиції» про віднесення до нікчемних правочинів (договорів), укладених між ТОВ «Компанія з управління активами «Українське інвестиційне товариство» та ПАТ «Банк «Національні інвестиції»: договору № 96-15-1 відступлення права вимоги, укладеного 01.09.2015 р. між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та ТОВ «Компанія з управління активами «Українське інвестиційне товариство» щодо передачі останньому права вимоги за Кредитним договором від 31.03.2015 p. № 96-15, укладеним між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та ПАТ «Домобудівний комбінат № 3», договору про відступлення прав за договором іпотеки від 31.03.2015 року, укладеного 02.09.2015 p. між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та ТОВ «Компанія з управління активами «Українське інвестиційне товариство», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л. В., зареєстровано в реєстрі за № 1397, оформлене у вигляді наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Банк «Національні інвестиції» Волощука І. Г. від 16.10.2015 р. № 51-ос «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів)» в частині підпункту 1.2 пункту 1 та пункту 2 в частині вчинення дій стосовно договорів відступлення права вимоги № 95-15-1 від 01.09.2015 р. та відступлення права вимоги від 02.09.2015 р. за договором іпотеки від 31.03.2015 р.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та постановити нову, якою позовні вимоги в цій частині залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 27.07.2017 р. здійснено заміну уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» Волощука І. Г. на уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» Луньо І. В.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, 01.09.2015 р. між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» (первісний кредитор) та ТОВ «КУА «Укрінто» (новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги № 96-15-1, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив у повному обсязі, а новий кредитор набув право вимоги до ПАТ «Домобудівний комбінат № 3» (боржник) вимагати у повному обсязі виконання останнім зобов'язання за кредитним договором № 96-15 від 31.03.2015 р.

Згідно з пунктом 4.1 договору новий кредитор здійснює компенсацію вартості отриманого права вимоги на користь первісного кредитора в сумі 16000000, 00 грн. шляхом перерахування первісному кредитору суми компенсації в безготівковому порядку до 30.09.2015 р.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що з дня набуття чинності цим договором боржник несе всю повноту відповідальності перед новим кредитором за невиконання чи неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань за основним договором у відповідності до його умов.

02.09.2015 р. між ПАТ «Банк «Національні інвестиції» (первісний іпотекодержатель) та ТОВ «КУА «Укрінто» (новий іпотекодержатель) було також укладено договір про відступлення права за договором іпотеки від 31.03.2015 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л. В. та зареєстрований у реєстрі за № 1397, в якому сторони погодили, що первісний іпотекодержатель відступає, а новий іпотекодержатель набуває прав за іпотечним договором (зі всіма змінами і доповненнями до нього), який укладений між ПАТ «Домобудівний комбінат № 3» і ПАТ «Банк «Національні інвестиції».

Відповідно до пунктів 2, 3 вказаного договору до нового іпотекодержателя переходять всі права первісного іпотекодержателя за іпотечним договором в повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення прав, включаючи, але не обмежуючись, правом звернути стягнення на предмет іпотеки. Підписанням цього договору первісний іпотекодержатель підтверджує дійсність зобов'язань за іпотечним договором. Оплата відступлення прав вимоги за цим договором включена до суми, яку новий іпотекодержатель сплатив первісному іпотекодержателю за договором про відступлення.

Відповідно до договору відступлення права вимоги № 96-15-1 від 01.09.2015 р. сторонами підписано акт прийому-передачі документації від 02.09.2015 р.

Факт перерахування позивачем на користь банку коштів підтверджується платіжним дорученням від 02.09.2015 р. № 600 на суму 16000000, 00 грн., згідно якого вказана сума надійшла з поточного рахунку позивача 52 (кошти на вимогу небанківських фінансових установ) (а. с. 47 Т. 1).

Постановою НБ України № 607/БТ від 15.09.2015 року «Про віднесення ПАТ «Банк «Національні Інвестиції» до категорії проблемних» банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 р. № 613 «Про віднесення ПАТ «Банк «Національні інвестиції» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. № 172 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням у ПАТ «Банк «Національні інвестиції» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Банк «Національні інвестиції», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», начальнику відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волощуку Ігорю Григоровичу строком на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно.

16.10.2015 р. наказом уповноваженої особи Фонду № 51-ос «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів)» визнано нікчемним договір відступлення права вимоги № 95-15-1 від 01.09.2015 р. та договір відступлення права вимоги від 02.09.2015 р. за договором іпотеки від 31.03.2015 р., у зв'язку із чим направлено позивачу повідомлення про нікчемність правочинів, в якому позивач вимагав протягом 10 днів повернути всі отримані відповідачем згідно умов нікчемних правочинів оригінали документів (кредитні договори, договори забезпечення, всі інші документи) від 23.10.2015 р. № 3925/03 (а. с. 30 - 32 Т. 1).

Надаючи правову оцінку обставинам справи в частині оскарження рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні відносини регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 р. № 4452-VI (далі - Закон № 4452).

Відповідно до ч. 2 та п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону № 4452 протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

У відповідності до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452 правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Задовольняючи позовні вимоги в частині оскарження, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач мав право до 17.09.2015 р. (дати введення у банку тимчасової адміністрації) вільно розпоряджатися своїми власними коштами на своєму поточному рахунку, зокрема зняти гроші з поточного рахунка банку чи здійснити переказ коштів на користь третіх осіб, чи розпоряджатися коштами на свій власний розсуд.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2016 р., винесеною у справі № 910/33009/15, суд касаційної інстанції постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 р. скасував, рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 р., яким відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Банк «Національні інвестиції» до ТОВ «КУА «Укрінто» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, залишив в силі.

Мотивувальною частиною рішення суду касаційної інстанції встановлено, що внаслідок укладення спірного договору банк не прийняв на себе жодних зобов'язань, не зазнав несприятливих наслідків, таких як погіршення фінансового стану банку або зниження його платоспроможності, не було надано переваги відповідачу щодо задоволення вимог за договором банківського рахунку, оскільки грошові кошти з банку виведені не були, а за їх рахунок здійснено погашення зобов'язань за кредитним договором в сумі заборгованості позичальника; на відповідну суму зменшились і зобов'язання банку перед відповідачем за поточним рахунком.

З огляду на вказане, суд касаційної інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав, які б свідчили про нікчемність договору відступлення права вимоги № 96-15-1 від 01.09.2015 р. та договору відступлення права вимоги від 02.09.2015 р. за договором іпотеки від 31.03.2015 р.

В апеляційній скарзі відповідач наголошує, що позивач є кредитором банку та на нього розповсюджується вимоги п.7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452. З огляду на це, відповідач вбачає перевагу у порушенні черговості задоволення вимог кредиторів.

З даного приводу колегія суддів зауважує, що у розумінні ст. 177 ЦК України грошові кошти позивача, що знаходилися на його поточному рахунку, є об'єктом його майнових прав.

Суд апеляційної інстанції звертає особливу увагу на ту обставину, що договори, які відповідач вважає нікчемними, були укладені на 14 та 13 днів раніше, ніж Національний банк України порушив питання про проблемність ПАТ «Банк «Національні інвестиції».

Натомість, диспозиція ч. 3 ст. 38 Закону № 4452 визначає умову, за якої застосовується дана норма, - неплатоспроможність банку.

З досліджених колегією суддів матеріалів справи не вбачається, що спірні договори та дії, вчинені на їх виконання, перебували у причинно-наслідковому зв'язку з його майбутньою неплатоспроможністю.

Навпаки, як вірно зазначено апелянтом, позивач у спірних відносинах виступив фактором та, одночасно, кредитором банку, та у випадку відсутності спірних правочинів мав право на включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів його вимог на 16000000, 00 грн., які знаходились на його рахунку, та які б позивач не мав змоги зняти після 15.09.2015 р. через встановлення обмежень НБ України.

До запровадження процедури ліквідації, банк, фактично, зменшив як дебіторську заборгованість, що є сприятливим для санації, так і кредиторську заборгованість, що не увійшла до ліквідаційної маси.

Питання ж «переваги» у даному спорі залишається сумнівним, позаяк, суттю факторингових операцій є ризик збитків у вигляді безнадійної заборгованості після настання права вимоги.

В той же час, придбаваючи борг, позивач переслідував економічну вигоду у вигляді отримання відсотків за кредитним договором та пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

У відповідності до п. 1.12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБ України від 21.01.2004 р. № 22 (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), на який посилається відповідач в апеляційній скарзі, банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання/стягнення коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавством України термін, якщо немає/недостатньо коштів на своєму кореспондентському рахунку, зобов'язаний:

- узяти розрахунковий документ платника/стягувача на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком;

- надіслати письмове повідомлення платнику/стягувачу про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини: «Немає/недостатньо коштів на кореспондентському рахунку банку»;

- ужити заходів для відновлення своєї платоспроможності.

Відповідно до Положення про відкриття та функціонування кореспондентських рахунків банків - резидентів та нерезидентів в іноземній валюті та кореспондентських рахунків банків-нерезидентів у гривнях, затвердженого постановою Правління НБ України від 26.03.1998 р. № 118, відкриття кореспондентських рахунків банків - резидентів та нерезидентів в іноземній валюті та банків-нерезидентів у гривнях здійснюється відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.93 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (зі змінами), Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню терроризму», «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та інших законів і нормативно-правових актів Національного банку України.

Після отримання від Національного банку України банківської ліцензії та генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій (далі - банківська ліцензія та генеральна ліцензія) уповноважені банки України можуть укладати угоди про відкриття кореспондентських рахунків.

У відповідності до п. 7.1.3 ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 р. № 2346-III кореспондентський рахунок - рахунок, що відкривається одним банком іншому банку для здійснення міжбанківських переказів.

Відкриття кореспондентських рахунків здійснюється шляхом встановлення між банками кореспондентських відносин у порядку, що визначається Національним банком України, та на підставі відповідного договору.

Згідно Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004 р. № 280 (далі - План рахунків № 280), рахунок 3739 - транзитний рахунок за іншими розрахунками. Призначення рахунку: облік сум за іншими розрахунками для подальшого зарахування на рахунки банку або рахунки клієнтів.

За дебетом і кредитом рахунку проводяться суми, що надалі шляхом розподілу зараховуються на відповідні рахунки за призначенням.

Як свідчить копія платіжного доручення від 02.09.2015 р., кошти позивача з рахунку 2650 (кошти на вимогу небанківських фінансових установ) були зараховані на транзитний рахунок.

Відтак, у справі, що розглядається, докази про здійснення міжбанківських переказів відсутні.

В той же час, кореспондентські рахунки згідно Плану рахунків № 280 відповідають рахункам 1600 (кореспондентські рахунки інших банків), 1200 (кореспондентський рахунок банку в Національному банку України), 1300 (кореспондентський рахунок Національного банку України в банку), 1500 (кореспондентські рахунки, що відкриті в інших банках).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» Луньо Іллі Вікторовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Українське інвестиційне товариство» до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» Луньо Іллі Вікторовича, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, публічне акціонерне товариство «Домобудівний комбінат № 3» про визнання протиправним та скасування рішення, підпункту 1.2 пункту 1 наказу від 16 жовтня 2015 року № 51-ОС, визнання протиправними дій залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.