Справа № 826/27228/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 липня 2017 року письмове провадження № 826/27228/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Кузьменка В.А., Огурцова О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Фінанс»

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправною та скасування податкової консультації, зобов'язання вчинити дії,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Фінанс» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач) про:

- визнання протиправною та скасування податкової консультації наданої Державною фіскальною службою України Товариству з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Фінанс» за № 26115/6/99-99-07-03-15 від 07 грудня 2015 року;

- зобов'язання Державну фіскальну службу України надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Фінанс» нову податкову консультацію з питань практичного застосування податкового законодавства, з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач податкового роз'яснення, яке б відповідало приписам податкового законодавства та носило індивідуальний роз'яснювальний характер не надав.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши, що надаючи оскаржувану податкову консультацію, останній діяв у межах своєї компетенції із посиланням на норми чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, керуючись частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ай Ті Фінанс" звернулось до Державної фіскальної служби України з заявою про надання податкової консультації №285 від 17 листопада 2015 року.

У вказаному запиті позивач просив контролюючий орган надати відповідь на запитання: "Чи зобов'язане Товариство з обмеженою відповідальністю "Ай Ті Фінанс" як фінансова установа, яка отримала ліцензію Національного банку України на переказ коштів, відповідно до статті 9 Закону України "Про застування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосовувати реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки до операцій з переказу коштів, якщо такі операції здійснюються Товариством з обмеженою відповідальністю "Ай Ті Фінанс" за допомогою ПТКС (програмно - технічних комплексів обслуговування) та ПНБП (пунктів надання банківських послуг) на підставі ліцензії Національного банку України, без укладення агентських договорів із банком (банками)?".

Відповідач на зазначений запит у листі від 07.12.2015р. № 261 15/6/99-99-22-07-03-15 повідомив, що ДФС вважає питання фіскалізації обліку операцій з приймання та переказу готівкових коштів через програмно-технічні комплекси самообслуговування врегульованим.

Вважаючи вказану податкову консультацію такою, що не відповідає положенням податкового законодавства, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації: пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія): з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, які виникають з приводу справляння податків і зборів, порядок адміністрування податків і зборів, права та обов'язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства в Україні регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI.

Відповідно до 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Згідно з пунктом 52.1 статті 52 Податкового кодексу України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2 статті 52 Податкового кодексу України).

За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов'язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства, (пункт 52.3 статті 52 Податкового кодексу України).

Приписами пунктів 52.4 та 52,5 статті 52 Податкового кодексу України передбачено, що консультації надаються контролюючими органами. Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.

Водночас, платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій або електронній формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору (пункт 53.3 статті 53 Податкового кодексу України).

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

З огляду на викладені законодавчі положення вбачається, що податкова консультація надається контролюючими органами у межах їхньої компетенції з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган, виходячи з норм або змісту відповідного податку чи збору.

Виходячи з системного аналізу зазначених норм, дослідженню підлягають обставини щодо: поставлених у зверненні платника про надання податкової консультації питань; викладених у податковій консультації відповідей; відповідність зазначених у податковій консультації висновків нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Суд вважає, що запит Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Фінанс» відповідає формі та вимогам пункту 52.1 статті 52 Податкового кодексу України, а позивач просить надати консультацію з питання, що належить до компетенції відповідача.

Відповідно до Академічного тлумачного словника, консультація це порада фахівця з якого - небудь питання. Оскільки лист відповідача від 07.12.2015р. за № 26115/6/99-99-22-07-03-15 не містить поради по суті поставленого запитання позивача, то він не є податковою консультацією, а є фактично відповіддю в рамках Закону України «Про звернення громадян».

Індивідуальна податкова консультація не може складатись лише з послідовного цитування нормативних актів і не містити остаточних та чітких висновків. Тобто, індивідуальна податкова консультація не повинна сама по собі давати привід для подвійного тлумачення зазначеного в тексті консультації.

Так, зокрема, Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі від 01.06.2010р. №781/11/13-10 (п.1.1) стосовно індивідуальних правових актів зазначив, «Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами».

Отже, рекомендація стосовно конкретної ситуації, що виникла у певному податковому періоді у платника податків має чітко зазначатись в тексті індивідуальної податкової консультації.

Таким чином, відповідач не виконав свій обов'язок щодо надання податкової консультації, що передбачений ст.52 Податкового кодексу України.

В частині позовних вимог стосовно визнання протиправною та скасування податкової консультації суд вважає, що дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки податкова консультація передбачена нормами податкового законодавства не була надана.

Таким чином, на підставі вищевикладеного позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Ті Фінанс" підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача шляхом зобов'язання Державної фіскальної служби надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Фінанс» податкову консультацію.

Відповідно до ч. 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З урахуванням того, що суд задовольняє одну позовну вимоги, а позивачем заявлено дві вимоги, то суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 609,00 грн. (1218.00 гри / 2) з бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Ай Ті Фінанс" нову податкову консультацію з питання, поставленого у запиті про надання податкової консультації від 17.11.2015 №285.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити з бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Ті Фінанс" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 609,00грн. (шістсот дев'ять гривень).

Постанова набирас законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя Р.О. Арсірій

Судді В.А. Кузьменко

О.П. Огурцов