Справа № 761/45015/16-а
Суддя: Савицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/162/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - ЦОУПФУ в м.Києві), в якому просив визнати протиправними дії та рішення ЦОУПФУ в м.Києві від 13.10.2016 року щодо відмови йому у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 30.09.2016 року № 18-1286зп, а також зобов'язати ЦОУПФУ в м.Києві з 05.10.2016 року здійснити перерахунок та виплату йому пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) у розмірі 90 відсотків від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 30.09.2016 року № 18-1286зп, без обмеження її максимального розміру, з врахуванням пенсії за особливі заслуги перед Україною, та виплатити йому заборгованість, що виникне на день такого перерахунку, враховуючи раніше проведені виплати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з 2004 року перебуває на пенсійному обліку в ЦОУПФУ в м.Києві та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про прокуратуру». 05.10.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати. Разом з тим, листом від 13.10.2016 року відповідачем відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, з посиланням на відсутність для цього законних підстав. Таким чином позивач вважає, що вказаними діями та рішенням відповідача порушуються його права, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту свого порушеного права.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неприбуття суду повідомлено не було. Разом з тим, через канцелярію суду подав письмове заперечення, у якому проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що позивач з 2004 року перебуває на пенсійному обліку в ЦОУПФУ в м.Києві та отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про прокуратуру».

05.10.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 30.09.2016 року № 18-1286зп, з якої вбачається, що з 03.08.2016 року відбулось підвищення заробітної плати в.о. начальника Головного управління, де працював позивач.

Однак, листом ЦОУПФУ в м.Києві від 13.10.2016 року позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до даної довідки у зв'язку з відсутністю для цього законних підстав, при цьому зазначено, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру» не призначаються, а раніше призначені не перераховуються.

Відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789-ХІІ) в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі, зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), який набрав чинності з 01.10.2011 року, зменшено до 80% відсотків розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Таким чином, з 01.10.2011 року положення ч.1 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Також, Законом № 3668-VІ встановлено обмеження виплати пенсії максимальним її розміром.

Відповідно до ст. 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, як встановлено п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Наведена норма залишилась поза увагою суду першої інстанції, що призвело до помилкового обмеження максимального розміру перерахованої позивачу пенсії.

За приписами ч.ч.13, 14, 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

За пенсіонерами і членами їхніх сімей зберігаються пільги і гарантії соціального захисту, передбачені цим Законом та іншими законами, крім пільг, які встановлені абзацом першим частини третьої статті 49 цього Закону. Пенсіонери і члени їхніх сімей, що проживають разом із ними, мають також право на медичне обслуговування в тих медичних закладах, в яких вони перебували на обліку до виходу на пенсію працівника прокуратури.

Частиною 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення у позивача права на пенсію, було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Водночас, на час звернення позивача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії ч.18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено в редакції у редакції Закону України від 28.12.2014 року № 76-VIII: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

З аналізу наведених норм, враховуючи, що за пенсіонерами і членами їхніх сімей зберігаються пільги і гарантії соціального захисту, передбачені цим Законом та іншими законами, випливає, що позивач не втратила права на перерахунок призначеної їй раніше пенсії, незважаючи на те, що Кабінетом Міністрів України Умови так і не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 3668-VІ зміни до ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч.ч.13, 18 ст. 50 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Такий висновок співпадає із висновком Вищого адміністративного суду України, викладеним в ухвалі від 19.05.2016 року у справі № 463/2228/15-а (К/800/41001/15).

Вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить з того, що згідно ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Оскільки, 05.10.2016 року позивач звернувся до ЦОУПФУ в м.Києві із заявою про перерахунок вже призначеної пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 30.09.2016 року № 18-1286зп, з якої вбачається, що підвищення відбулось з 03.08.2016 року, тому виплата має бути здійснена саме з 03.08.2016 року.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 10.12.2013 року у справі № 21-348а13, від 17.12.2013 року у справі № 21-445а13, від 06.10.2015 року у справі № 21-2432а15 та від 01.03.2016 року у справі № 21-3397а15 (№ 161/20170/14-а).

Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, із системного аналізу вищевикладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому суд визнає протиправними дії та рішення ЦОУПФУ в м.Києві від 13.10.2016 року щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 30.09.2016 року № 18-1286зп, та вважає за необхідне зобов'язати ЦОУПФУ в м.Києві з 05.10.2016 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) у розмірі 90 відсотків від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 30.09.2016 року № 18-1286зп, без обмеження її максимального розміру, з врахуванням пенсії за особливі заслуги перед Україною, та виплатити йому заборгованість, що виникне на день такого перерахунку, враховуючи раніше проведені виплати.

Керуючись ст.ст. 2, 7-12, 69-71, 86, 94, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії та рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 13 жовтня 2016 року щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 30 вересня 2016 року № 18-1286зп.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві з 05 жовтня 2016 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) у розмірі 90 відсотків від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 30 вересня 2016 року № 18-1286зп, без обмеження її максимального розміру, з врахуванням пенсії за особливі заслуги перед Україною, та виплатити йому заборгованість, що виникне на день такого перерахунку, враховуючи раніше проведені виплати.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частин постанови, а також прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду справи в апеляційному порядку, якщо постанову суду не скасовано.

Суддя: