Справа № 826/6295/17
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 червня 2017 року № 826/6295/17

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доРегіонального сервісного центру в м. Києві МВС України
про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії
На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачем безпідставно відмовлено у реєстрації права власності на ? частини на автомобіль, за позивачем, не врахувавши те, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 02.11.2015 року у справі № 753/7644/15-ц, в порядку поділу спільного майна подружжя, за позивачем визнано право власності на ? частини на автомобіля Ford Fusion, 2011 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду мста Києва від 16.05.2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

В судовому засіданні 13.06.2017 року представником позивача позовні вимоги підтримано.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмові заперечення та клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі матеріалів наявних справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 02.11.2015 року у справі №753/7644/15-ц визнано право власності на ? частину автомобіля Ford Fusion, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2 за ОСОБА_1 На іншу частину даного автомобіля визнано право власності за ОСОБА_2

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.02.2016року рішення суд Дарницького районного суду м. Києва залишено без змін.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02.11.2015 року у справі № 753/7644/15-ц 17.02.2016 року набрало законної сили.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 20.03.2017 року у справі № 753/7644/15-ц знято арешт з автомобіля накладений ухвалою суду від 10.02.2015 року в порядку вжиття заходів забезпечення позову.

ОСОБА_1, через представника, 30.02.2017 року подано заяву до Регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України про реєстрацію права власності на ? частину автомобіля Ford Fusion.

До заяви від 30.02.2017 року додано: належним чином засвідчену копію рішення суду від 02.11.2015 року з доказами набрання законної сили; копію ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 20.03.2017 року про зняття арешту з автомобіля накладного в рамках вжитих заходів забезпечення позову; копію листа Регіонального сервісного центру в м. Києві; копії довіреностей на ім'я представника.

Листом від 11.04.2017року № 31/26-Д-300 Регіонального сервісного центру в м. Києві повідомлено ОСОБА_1, що заяву від 30.03.2017 року про реєстрацію права власності розглянуто, однак залишено без задоволення.

Відповідно до змісту Листа, реєстрація права власності на ? частину транспортного засобу, відповідно до пункту 6 Порядку державної реєстрації, перереєстрації й обліку транспортних засобів і видачі реєстраційних документів і номерних знаків установлений Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопеді, затвердженого Постановою КМУ від 07.09.1998 року, № 1388 , можлива лише за умови одночасного звернення співвласників до будь-якого сервісного центру МВС, подавши при цьому засвідчену копію рішення суду щодо розподілу майна , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та сам транспортний засіб для його огляду фахівцем експертної служби МВС з одночасною сплатою всіх передбачених законодавством платежів.

Позивач вважає так рішення Регіонального сервісного центру в м. Києві протиправним, що обумовило звернення до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про дорожній рух», Порядком державної реєстрації, перереєстрації й обліку транспортних засобів і видачі реєстраційних документів і номерних знаків установлений Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопеді, затвердженим Постановою КМУ від 07.09.1998 року, № 1388 (далі - Порядок) та Інструкцією про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 379 від 11.08.2010р. (далі Інструкція).

Відповідно до статтаті 34 Закону України "Про дорожній рух" державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державна реєстрація і облік транспортних засобів здійснюється територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Інструкція встановлює порядок здійснення центрами надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів (далі - ТЗ), оформлення і видачі свідоцтв про реєстрацію ТЗ, тимчасових реєстраційних талонів (далі - реєстраційні документи) та номерних знаків на ТЗ.

Згідно зі статтею 34 Закону України "Про дорожній рух", п. 7 Порядку власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов'язок щодо їх реєстрації.

Згідно ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про дорожній рух" та пункту 7 Порядку забороняється експлуатація незареєстрованих (не перереєстрованих) транспортних засобів.

Згідно з п. 24 Порядку реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюється за місцем звернення власника або його уповноваженої особи незалежно від місця реєстрації (проживання) фізичної особи чи місцезнаходження юридичної особи.

Як вбачається із доказів та пояснень, наданих в судовому засіданні, транспортний засіб - автомобіль Ford Fusion, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2, а також свідоцтво про його реєстрацію знаходяться у володінні ОСОБА_2, тоді як рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 02.11.2015 року у справі № 753/7644/15-ц за позивачем визнано право власності на ? частину вказаного транспортного засобу.

Наведені обставини слугували причиною звернення до Регіонального сервісного центру в м. Києві із заявою про реєстрацію права власності на ? частину автомобіля Ford Fusion за позивачем.

Відповідно до змісту копії Листа від 11.04.2017 року та наданих письмових заперечень, відповідачем відмовлено у проведенні перереєстрації транспортного засобу, з посиланням на те, що згідно п. 6 Порядку транспортні засоби, що належать декільком фізичним або юридичним особам (співвласникам), за їх письмовою заявою реєструються за однією з таких осіб. У разі відсутності одного із співвласників державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі його письмової заяви. Справжність підпису такого співвласника засвідчується нотаріально. У зв'язку із відсутністю заяви іншого співвласника транспортного засобу та самого транспортного засобу, відповідач не може провести перереєстрацію транспортного засобу.

Суд не погоджується з такими висновками відповідача, з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За змістом статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно п. 3.1. Інструкції реєстрація ТЗ проводиться працівниками Центру відповідно до вимог пунктів 6-32 Порядку. Для проведення реєстрації ТЗ посадовими особами Центру приймаються до розгляду письмові заяви власників ТЗ - фізичних або юридичних осіб, зразки яких наведено в додатках 1, 2 до цієї Інструкції.

Пунктом 6 Порядку встановлено, що транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції (далі - підрозділи Державтоінспекції). Транспортні засоби, що належать декільком фізичним або юридичним особам (співвласникам), за їх письмовою заявою реєструються за однією з таких осіб. У разі відсутності одного із співвласників державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі його письмової заяви. Справжність підпису такого співвласника засвідчується нотаріально. У графі "Особливі відмітки" свідоцтва про реєстрацію або тимчасового реєстраційного талону транспортних засобів щодо іншого співвласника може бути зроблено запис: «має право керувати (експлуатувати) та є співвласником".

За змістом пункту 8 Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів, зокрема, є копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.

Згідно п. 4.8 Інструкції перереєстрація ТЗ у разі зміни їх власників проводиться на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання ТЗ. Зняття з обліку таких ТЗ не проводиться. Попередньо видані свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічні паспорти) вилучаються та долучаються до матеріалів перереєстрації. При цьому виконуються дії, передбачені пунктами 3.1-3.13, 3.15-3.18 глави 3 цієї Інструкції.

Абзацом 1 п. 33 Порядку визначено, що перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери. При перереєстрації транспортних засобів у разі зміни їх власників зняття з обліку таких транспортних засобів не проводиться.

Відповідно до п. 16 Порядку на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки, що відповідають державному стандарту України. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ідентифікаційний номер двигуна не зазначається.

Пунктом 39 Порядку передбачено, що у разі перереєстрації транспортного засобу свідоцтво про реєстрацію підлягає заміні на загальних підставах.

Згідно п. 4 Інструкції перереєстрація ТЗ проводиться працівниками Центру з урахуванням вимог пунктів 8, 12, 15, 33-39 Порядку. У разі перереєстрації ТЗ свідоцтво про реєстрацію ТЗ (технічний паспорт) підлягає заміні на загальних підставах.

З аналізу наведених вище нормативно-правових актів слідує, що у разі зміни власника ТЗ протягом 10 днів за заявою власника повинна бути проведена перереєстрація ТЗ, тобто встановлено обов'язок власника звернутися до РСЦ MB СУ для проведення перереєстрації, а при не виконанні вказаного обов'язку, власнику забороняється експлуатація не перереєстрованого ТЗ.

Відповідно до п. 3.10 Інструкції, посадовими особами Центру здійснюється також контроль за дотриманням власниками ТЗ або їх представниками визначеного Порядком терміну реєстрації ТЗ. Документи, які підтверджують відсутність можливості своєчасного проведення реєстрації власником ТЗ (хвороба, відрядження або інші поважні причини), долучаються до матеріалів реєстрації.

За таких обставин, звернення позивача, як співвласника рухомого майна для здійснення відповідачем дій по перереєстрації транспортного засобу повністю узгоджуються з наведеними вище нормативно-правовими актами.

В обґрунтування прийнятого рішення відповідачем вказується, що позивачу відмовлено в проведенні перереєстрації у зв'язку з тим, що він звернувся одноособово, без співвласника автомобіля, та без самого транспортного засобу.

Однак не можна погодитися з такими доводами відповідача, оскільки документом, що підтверджує право власності позивача на 1/2 частину Ford Fusion, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2 є рішення суду про розподіл майна, що набрало законної сили. Відтак, згода іншого співвласника на перереєстрацію транспортного засобу не потрібна.

Крім того, підставою для відмови у реєстрації за позивачем права власності на 1/2 частину Ford Fusion слугували посилання відповідача на вимоги п. 15 Порядку, а саме вказано, що позивачу також необхідно надати транспортний засіб для огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Як зазначалось раніше, Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 02.11.2015 року у справі № 753/7644/15-ц визнано право власності на ? частину автомобіля Ford Fusion, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2 за ОСОБА_1, на іншу частину ? даного автомобіля визнано право власності за ОСОБА_2 Рішення суду набрало законної сили 17.02.2016 року.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля Ford Fusion, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2 значиться лише ОСОБА_2.

З пояснень представника позивача судом встановлено, що у позивача відсутня можливість надати автомобіль для огляду фахівцями експертної служби МВС, оскільки інший співвласник чинить перешкоди у реалізації позивачем прав визначних судовим рішенням.

За положеннями ст.55 Конституції України права та свободи людини та громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданнями адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З урахуванням встановлених обставин, наявних у справі доказів, та з огляду на те, що станом на час розгляду справи відсутній правовий механізм, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що належним, допустимим та необхідним способом захисту прав позивача в даному випадку є зобов'язання відповідача зареєструвати за позивачем право власності на транспортний засіб відповідно до рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02.11.2015 року у справі № 753/7644/15-ц, та відповідно видати позивачу свідоцтво.

При цьому, з огляду на викладене, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Регіональний сервісний центр в м. Києві МВС України на підставі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02.11.2015 року у справі № 753/7644/15-ц, провести перереєстрацію автомобіля Ford Fusion, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2, зазначивши в реєстраційних документах, що власником ? частини вищезазначеного транспортного засобу є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1

Зобов'язати Регіональний сервісний центр в м. Києві МВС України видати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.н. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Ford Fusion, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2, із зазначенням, в графі «особливі відмітки», ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.н. як співвласника транспортного засобу.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Клименчук