Справа № 817/1048/14
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 року м. Київ К/800/40245/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко Є.А.

суддів: Веденяпіна О.А., Цвіркуна Ю.І.,

розглянувши у письмовому провадженні
касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 12.05.2014

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2014

у справі № 817/1048/14 Рівненського окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віжеон»

до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області

про визнання протиправною бездіяльності, стягнення суми надміру сплаченого податку,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.05.2014, залишеною без зміну ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2014, позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність ДПІ у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області в частині неподання висновку для повернення сум надміру сплаченого податку на прибуток підприємств; стягнуто з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у Рівненській області надміру сплачений податок на прибуток підприємств у сумі 500000,00 грн.

У касаційній скарзі ДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити її без задоволення як безпідставну.

У зв'язку з неявкою в судове засідання, призначене о 12 годині 26.07.2017, представників осіб, які беруть участь у справі, касаційний перегляд справи здійснено в письмовому провадженні відповідно до пункту 2 частини першої ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України здійснено заміну відповідача Державну податкову інспекцію у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області на Рівненську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Рівненській області як правонаступника внаслідок реорганізації органів ДФС України.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, юридичної оцінки обставин справи, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що станом на 01.02.2014 по особовому рахунку позивача рахувалася переплата з податку на прибуток підприємств у загальній сумі 607062,93 грн., яка виникла в результаті сплати ним авансових платежів за вказаним податком, що підтверджується актом від 12.02.2014, складеним між позивачем та ДПІ.

05.03.2014 позивач звернувся до ДПІ у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області із заявою про повернення надміру сплаченого до бюджету податку на прибуток підприємств у сумі 607062,93 грн. (сума переплати, яка обліковувалась на день подачі цієї заяви).

Листом від 11.03.2014 № 1506/20-121 ДПІ проінформувала позивача, що питання щодо повернення коштів з податку на прибуток приватних підприємств на розрахункових рахунок розглядається та буде здійснено по мірі надходження коштів до державного бюджету.

Крім того, листом від 11.03.2014 № 1504/20-112 ДПІ звернулася до Головного управління Мінхдоходів у Рівненській області з проханням надати згоду на повернення коштів на розрахунковий рахунок позивача або надати вмотивовану відмову щодо повернення коштів підприємству відповідно до ст.43 Податкового кодексу України.

За наслідками розгляду заяв позивача від 13.03.2014 р. №28/03 та №27/03 переплату з податку на прибуток у сумі 44073,12 грн. зараховано на погашення сум податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за березень, квітень 2014 року. З врахуванням цього суд встановив, що сума надміру сплаченого позивачем податку на прибуток станом на час вирішення спору судом становить 562989,81 грн. (607062,93 - 44073,12).

За визначенням підпункту 14.1.115 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК) (у редакції, чинній на час виникнення відносин, з приводу прав і обов'язків у якій виник спір) надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно з пунктом 43.1 ст. 43 ПК помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (пункту 43.2 цієї статті).

Обов'язковою умовою, як встановлює пункт 43.3 ст.43 ПК, для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (пункту 43.4 ст. 43 ПК).

Відповідно до пункту 43.5 контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові Державного казначейства України.

На підставі отриманого висновку орган Державного казначейства України протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому Державним казначейством України.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі Державному казначейству України для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Встановивши, що на обліковому рахунку позивача рахується переплати з податку на прибуток у сумі 562989,81 грн., яка не була повернута позивачу за його заявою в строк, визначений пунктом 43.5 ст. 43 ПК, суди попередніх інстанцій, застосувавши вище наведені норми, зробили правильний висновок про протиправну бездіяльність ДПІ щодо ненадання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Рівненській області висновку про повернення позивачу надміру сплаченого податку на прибуток в зазначеній вище сумі. Разом із тим, висновок судів про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача надміру сплаченої суми податку на прибуток як про спосіб захисту порушеного права не відповідає нормам матеріального права.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України щодо застосування норм ст. 43 ПК, висловленій у постанові від 16.09.2015 у справі за позовом ТОВ «Аскоп-Україна» до Південної митниці Міністерства доходів і зборів України (правонаступником якої є Одеська митниця Державної фіскальної служби України;), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями контролюючого органу та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів. В разі невиконання контролюючим органом норми пункту 43.5 ст. 43 ПК правильним способом захисту права платника податків на повернення з бюджету надмірно сплаченої суми податку є зобов'язання вчинити відповідні дії.

Згідно з частиною 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно з частиною 2 ст. 11 цього Кодексу суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Оскільки право позивача на відшкодування за рахунок бюджетних коштів надмірно сплаченої суми податку на прибуток порушено, воно підлягає відновленню у встановлений законом спосіб, яким з врахуванням правової позиції Верховного Суду України є зобов'язання ДПІ надати висновок ГК ДКС України у Рівненській області про повернення позивачу за рахунок бюджетних коштів надмірно сплачений податок на прибуток у сумі 500000,00 грн. (відповідно до позовних вимог щодо розміру повернення надміру сплаченого податку).

Змінюючи ухвалені у справі судові рішення, суд касаційної інстанції, керуючись частиною 2 ст. 11 КАС, постановляє постанову про захист порушеного права позивача у вказаний спосіб.

Відповідно до ст. 225 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 225, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області задовольнити частково, змінити постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 12.05.2014 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2014, позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області щодо ненадання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Рівненській області висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Віжеон» надміру сплаченого податку на прибуток згідно із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Віжеон» від 04.03.2014.

Зобов'язати Рівненську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Рівненській області надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України у Рівненській області про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Віжеон» (Код ) за рахунок бюджетних коштів надмірно сплачений податок на прибуток в сумі 500000,00 грн.

В позові про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариству з обмеженою відповідальністю «Віжеон» надміру сплачений податок на прибуток підприємств у сумі 500000,00 грн. відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Віжеон» витрати на сплату судового збору в сумі 487,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписЮ.І. Цвіркун