Справа № 367/1831/17
Суддя: Оладько С. І.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/1831/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

головуючої судді Оладько С.І.

при секретарі Костяк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області про застосування середньої заробітної плати, за три календарні роки, що передують року звернення за пенсією, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, відповідно до якого зазначив, що у період з 08.05.1970 по 23.08.1991 року проходив військову службу у Збройних Силах Радянського Союзу, а з 24.08.1991 по 29.01.1998 у Збройних Силах України і був звільнений з військової служби наказом НГШ №085 від 03.12.1997 року. В 1998 році Позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон України № 2262/12). Відповідно до Атестату про зняття з обліку (копія додається) Позивачу ОСОБА_3 пенсія виплачена по 29.02.2012 року.

З 10.02.2012 року Позивачу, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області, призначено пенсію за віком в розмірі 2859,24 (дві тисячі вісімсот пятдесят девять гривень) 24 коп., відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058-ІV), із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2009, 2010 та 2011 роки.

Однак, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області №8951/03 від 01.12.2016 (копія додається) Позивача було повідомлено про зменшення розміру пенсії до рівня 1859,04 (одна тисяча вісімсот пятдесят девять) грн. 04 коп., без детального обгрунтування причин такого зменшення. Таким чином, Відповідач провів перерахунок розміру пенсії, застосував показник заробітної плати за 2007 рік, яка складала 1197,91 (одна тисяча сто девяносто сім гривень девяносто одна копійка).

Позивач з даним рішенням відповідача не погоджується, оскільки він не був повідомлений про перерахунок вказаної пенсії. Крім того, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за вибором особи, яка має право на зазначені пенсії.

Відповідач прийняв неправильне рішення та вважає, що позивач здійснив перехід з одного виду пенсії на інший в рамках Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший вид пенсій призначений цим же Законом.

Але позивачу, 03.12.1997 року було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Тоді як за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»позивач звернувся вперше.

Крім того, абз. 2 ч. 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», передбачено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Проте, позивач жодним чином, не виявляв бажання щоб йому при призначення пенсії за віком, застосовувався показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

За правилами частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»при призначенні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. З моменту виходу на пенсію 1998 року і по 31.12.2011 Позивач працював та з його заробітної плати сплачувалися податки та загально обовязкові збори, у тому числі до ПФУ України.

Позивач останні три роки до моменту призначення пенсії за віком (10.02.2012) отримував заробітну плату в наступних розмірах:

за 2009 рік - 45 787,59 грн.;

за 2010 рік - 38 085,68 грн.;

за 2011 рік - 39 971,59 грн.

загальна сума: 123 844,86 грн. - наведені дані містяться у картці персоніфікованого обліку Позивача, у якій відображаються відрахування до пенсійного фонду із заробітку пенсіонера.

Отже, для визначення розміру пенсії Позивача, необхідно враховувати середню заробітну плату (дохід), з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саму за 2009-2011 роки, тобто до 2012 року, коли Позивач звернувся за призначенням пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Обчислення розміру пенсії Позивача у відповідності до чинного пенсійного законодавства України тягне за собою нарахування Позивачу пенсії в значно більшому розмірі, ніж той, який було нараховано на даний час.

Відповідач, приймаючи рішення стосовно застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік, порушує права позивача.

Позивач просить: Зобовязати управлінням Пенсійного Фонду України у м. Ірпінь Київської області, провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення, тобто 2009-2011 роки починаючи з 01.12.2016 року; Відшкодувати ОСОБА_1 640,00 гривень (суму судового збору) з Державного бюджету України.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, написав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відповідно до письмових зперечень, позовні вимоги не визнала, просила у позові відмовити, оскільки позивачу в листопаді 2016 при перевірці пенсійної справи було виявлено помилку, яка була допущена при переведенні з одного виду пенсії на інший вид в частині застосування показника середньої заробітної плати. З 1 грудня 2016р пенсійна справа була приведена у відповідність до чинного законодавства та застосовано показник середньої зарплати за 2007р.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У судовому засіданні встановлено, що у період з 08.05.1970 по 23.08.1991 року проходив військову службу у Збройних Силах Радянського Союзу, а з 24.08.1991 по 29.01.1998 у Збройних Силах України і був звільнений з військової служби наказом НГШ №085 від 03.12.1997 року. В 1998 році Позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон України № 2262/12). Відповідно до Атестату про зняття з обліку (копія додається) Позивачу ОСОБА_3 пенсія виплачена по 29.02.2012 року.

З 10.02.2012 року Позивачу, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області, призначено пенсію за віком в розмірі 2859,24 (дві тисячі вісімсот пятдесят девять гривень) 24 коп., відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058-ІV), із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2009, 2010 та 2011 роки.

Також, у судовому засіданні встановлено, що 01.12.2016 року позивачу було зменшено пенсію до рівня 1859 грн. 04 коп. Відповідач провів перерахунок розміру пенсії, застосував показник заробітної плати за 2007 рік, яка складала 1197 грн. 91 коп.

Суд вважає дані дії відповідача протиправними виходячи із наступного.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

- пенсія за віком;

- пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

- пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Тобто пенсія за вислугу років не передбачена Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Тобто частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший вид пенсій призначений цим же Законом.

Як зазначалось раніше, позивачу, в 1998 році було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Як вбачається із справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у 2012р вперше.

Крім того, абз. 2 ч. 3 статті 45 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Однак із заяви позивача 2012р про призначення йому пенсії за віком не вбачається, що Позивач просив призначити йому пенсію за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

За правилами частини другої статті 40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при призначенні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Враховуючи викладене, суд вважає застосування до позивача ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є безпідставним, оскільки як уже зазначалось раніше 1998 позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати у галузях економіки по Україні за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2009, 2010, 2011 роки.

Згідно правової позиції, щодо застосування частини третьої ст. 45. Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладеній у постанові Верховного Суду України по справі від 31.03.2015 №21-612а14, зазначено,що відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов, зобовязати управлінням Пенсійного Фонду України у м. Ірпінь Київської області, провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення, тобто 2009-2011 роки починаючи з 01.12.2016 року

Відповідно до ст. 94 КАС України, оскільки адміністративний позов суд задовольняє,то судові витрати у сумі 640 грн. суд відшкодовує ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського обєднаного ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України Київської області.

На підставі ст. 19 Конституції України, ст. 9, 40, 45 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», керуючись ст.ст. 2, 4, 9, 11, 71, 86, 99, 100, 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобовязати управлінням Пенсійного Фонду України у м. Ірпінь Київської області, провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення, тобто 2009-2011 роки починаючи з 01.12.2016 року.

Відшкодувати ОСОБА_1 640,00 гривень (суму судового збору) з Державного бюджету України.

Копію постанови суду направити сторонам по справі для відома.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів.

Суддя С.І. Оладько