Справа № 335/6651/17
Суддя: Калюжна В. В.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6651/17 2-а/335/304/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря Ведмедьової В.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ

В червні 2017 року позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому зазначив, що Указом Президента України від 16 листопада 2004 року він був призначений на посаду судді Господарського суду Запорізької області. Постановою Верховної Ради України від 09.09.2010 його було обрано на посаду судді безстроково. Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 2016 року на підставі п. ч.5 ст.126 Конституції України його було звільнено з посади судді Господарського суду Запорізької області у зв'язку з поданням заяви про відставку. Наказом голови Господарського суду Запорізької області №4к від 17.02.2016 на підставі ст..38КЗпП України, ст..120 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» його відраховано як суддю зі штату зазначеного суду у зв'язку з виходом у відставку. З липня 2016 року у ПФУ у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя (після реорганізації - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя) йому, як судді у відставці, виплачується щомісячне довічне грошове утримання. В подальшому, у зв'язку з безпідставними відмовами відповідача проводити перерахунки щомісячного довічного грошового утримання позивача у зв'язку з підвищенням заробітної плати діючих суддів, він був вимушений неодноразово звертатися до суду за захистом своїх прав, і його позови судом задовольнялись. 13.04.2017 він звернувся до відповідача із заявою про надання розрахунку довічного утримання судді виплаченого в квітні 2017 року. Листом відповідач повідомив, що йому було обмежено розмір щомісячного довічного грошового утримання за період з 01.01.2017 по 04.01.2017 сумою 10740,00 грн. Крім того, не було включено суму матеріальної допомоги на оздоровлення. Вважає такі дії відповідача незаконними, тому просить визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо обмеження розміру щомісячного довічного грошового утримання за період з 01.01.2017 по 04.01.2017 (включно) сумою 10740,00 грн., а також щодо відмови у перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірів 86 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного ним після виходу у відставку з урахуванням суми отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 13780,00 грн., починаючи з 18 лютого 2016 року, та у розмірі 16000,00 грн., починаючи з 01 січня 2017 року з урахуванням раніше проведених виплат за вказані періоди.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив про необґрунтованість позовних вимог, оскільки чинне законодавство не передбачає проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням допомоги на оздоровлення, яка виплачувалася до щорічної оплачуваної відпустки. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що Указом Президента України від 16 листопада 2004 року позивач був призначений на посаду судді Господарського суду Запорізької області.

Постановою Верховної Ради України від 09.09.2010 позивача обрано на посаду судді безстроково.

Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 2016 року на підставі п. ч.5 ст.126 Конституції України позивача звільнено з посади судді Господарського суду Запорізької області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13.04.2016, яка набрала чинності 08.07.2016, зобов'язано УПФУ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, починаючи з 18.02.2016 року в розмірі 86 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру з урахуванням довідки про суддівську винагороду, виданої господарським судом Запорізької області 17.02.2016 року.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13.03.2017, яка набрала чинності 11.05.2017, зобов'язано УПФУ у Вознесенівському районі міста Запоріжжя здійснити з 1 грудня 2016 р. по 31 грудня 2016 р. перерахунок та виплату ОСОБА_1, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою господарського суду Запорізької області від 22 листопада 2016 р. № 09-13/1175 в розмірі 86 (вісімдесят шість) відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного мною після виходу у відставку та з урахуванням проведених виплат за вказаний період.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до довідки Господарського суду Запорізької області №09-13/179 від 17.02.2016 грошове утримання судді було зазначено виходячи з мінімальної заробітної плати у розмірі 1378,00 грн.

Згідно довідки господарського суду Запорізької області від 08.06.2016 за № 09-13/665 заробітна плата для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01 травня 2016 року складала 21750,00 грн. (14500.00 грн. посадовий оклад, 7250,00 грн. надбавка за вислугу років).

Відповідно до довідки Господарського суду Запорізької області №09-13/1175 від 22.11.2016 грошове утримання судді було зазначено виходячи з мінімальної заробітної плати у розмірі 1600,00 грн., грошове утримання судді господарського суду Запорізької області складає 24000,00 грн.

Відповідно до довідки господарського суду Запорізької області від 16.05.2017р. № 08-13/1322, у лютому 2016 року позивачу була нарахована та виплачена допомога на оздоровлення у розмірі 13780,00 грн., на яку нараховано ЄСВ і утримано податок з доходів фізичних осіб.

Листом Господарського суду Запорізької області за № 08-13/01/1261 від 11.05.2017 позивача повідомлено про те, що відповідно до ст. 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддям надається щорічна оплачувана відпустка, з виплатою допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу, розмір якого з 01.12.2016 складає 16000.00 грн.

13.04.2017 позивач звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з проханням надати розрахунки нарахування (перерахунку) довічного утримання судді в сумі 22691,57 грн., яке виплачено у квітні 2017 року.

Листом Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя від 27.04.2017 за № 25/С-9 повідомлено, що відповідач обмежив розмір мого щомісячного довічного грошового утримання за період з 01.01.2017р. по 04.01.2017р. (включно) сумою 10740,00 грн. та те, що до заробітку для обчислення щомісячно довічного грошового утримання не було включено суму матеріальної допомоги на оздоровлення.

17.05.2017 позивач звернувся до Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя із заявою про здійснення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного після виходу у відставку з урахуванням суми отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 13780,00 грн., починаючи з 18.02.2016, та у розмірі 16000,00 грн., починаючи з 01.01.2017, із урахуванням раніше проведених виплат за вказані періоди.

Листом Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя за № 96/С-9 від 31.05.2017 було відмовлено у задоволенні заяви.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною третьою статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. №1-8/2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частини 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Дія положень частини 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року по суті та змісту повинна бути застосована до спірних відносин позивача, до його права на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у процентному відношенні до грошового утримання суддів, працюючих на відповідних посадах на сьогодення.

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Досліджуючи правове поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Виходячи з наведеного, щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних законних очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при звільненні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Таким чином, здійснений відповідачем перерахунок в період з 01 січня 2017 року до 05 січня 2017 року з урахуванням обмеження максимального розміру довічного грошового утримання є неправомірним і позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці судді у розмірі 86 відсотків грошового утримання працюючого судді без обмеження граничного розміру з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону № 2453-VI незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установлених законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Відповідно до п.7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 у справі N 1-21/2005, конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості.

Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.2013р. № З-рп/2013 у справі № 1-2/2013 також зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту З мотивувальної частини).

Згідно пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016р. № 4-рп/2016 у справі № 1-8/2016, щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Відповідно до ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Відповідно до ст.133-134 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Тому, матеріальна допомога є складовою системи оплати праці судді.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно з ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір па обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, до такого доходу (заробітної плази) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З огляду на вказане суд вважає, що позов обґрунтований та доведений, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи положення статті 94 КАС України, на користь позивача підлягають стягненню 640,00 гривень судових витрат пов'язаних зі сплатою судового збору, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача, подати у місячний строк з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 58, 69-71, 79, 86, 87, , 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 167, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 КАС України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо обмеження розміру щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 04.01.2017 (включно) сумою 10740,00 грн., а також щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного ОСОБА_1 після виходу у відставку з урахуванням суми отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 13780,00 грн., починаючи з 18 лютого 2016 року, та у розмірі 16000,00 грн., починаючи з 01 січня 2017 року з урахуванням раніше проведених виплат за вказані періоди.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя надати звіт про виконання постанови у місячний строк з моменту набрання законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: В.В.Калюжна