Справа № 759/8347/17
Суддя: Миколаєць І. Ю.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ун. № 759/8347/17
пр. № 2-а/759/266/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року м. Київ Суддя Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю. розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. На думку позивача, відповідачем під час призначення пенсії допущено порушення вимог ст.ст. 37, 39 Закону України «Про державну службу», зокрема щодо не включення до первинного розміру призначеної пенсії у розмірі 87 % середньомісячних сум матеріальної допомоги, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, винагород, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Тому, позивач 20.01.2017 року звернулася із заявою до відповідача про проведення їй перерахунку пенсії.Листом від 26.01.2017 року № 174/01/14-113 Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві поінформовано позивача про відмову у проведенні перерахунку. Прийняте рішення відповідач обґрунтував тим, що чинним законодавством не передбачено включення до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, та інші виплати з посиланням на ст. 33 Закону України «Про державну службу».

Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, тому змушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31.05.2017 р. було відкрито провадження у справі в скороченому порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Представник відповідача - Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві направив до суду свої заперечення та вказав, що позов не визнає, обґрунтовуючи тим, що чинним законодавством не передбачено включення до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, а також просив застосувати строки звернення до суду.

Суддя, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 перебуває на пенсії і знаходиться на обліку в Правобережному об'єднаному управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Встановлено, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, як державному службовцю. Однак, при призначені пенсії під час розрахунку до первинного розміру призначеної пенсії не враховано середньомісячних сум матеріальної допомоги, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, винагород, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Даний факт також підтверджується листом-відмовою відповідача від 26.01.2017 року № 174/01/14-113 та довідками про складові заробітної плати.

Відповідно до довідки 4403/10 від 12.01.2017 року про складові заробітної плати за формою, затвердженою Постановою правління ПФУ від 14 лютого 2011 року № 5-1, за період часу з 01.10.2008 р. по 30.09.2010 р. та довідки 4405/10 від 18.01.2017 року про складові заробітної плати за період часу 01.10.2010 р. по 31.10.2010 р. на користь ОСОБА_1 сплачено надбавки за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи, премії, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, премії, індексація грошових коштів, інші виплати. На всі виплати, які включені у довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В Україні на конституційному рівні закріплено право громадян на соціальний захист, що включає, зокрема, і право на одержання пенсій, інших видів соціальних виплат та допомоги (стаття 46 Конституції України). Цьому конституційному праву громадян кореспондує обов'язок держави щодо виплати відповідних грошових коштів.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Умови та порядок пенсійного забезпечення позивача визначено статтею 37 Закону України від 16.12.1993 «Про державну службу» станом на момент призначення пенсії (далі - Закон № 52). Редакція зазначеної статті змінювалась.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Із змісту ст. 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Форма довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» визначається постановою Пенсійного фонду України «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30.10.2008 № 19-11.

Суд звертає увагу на те, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2010 р. постанову правління Пенсійного фонду України «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30.10.2008 № 19-11 визнано такою, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили щодо не включення до заробітної плати складових, які передбачені чинним законодавством.

У вказаній постанові судом зроблено висновок, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2010 р. постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2010 у справі № 2а-4753/09/2670 залишена без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 № 5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва» затверджена форма довідки про складові заробітної плати з врахуванням рішення суду, що набрало чинності з 09.11.2010 року.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати та грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, сум за відпустки та відрядження, сум за шкідливі умови праці та за лікарняні, входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суд зазначає, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та сума індексації заробітної плати та інші надбавки, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак, які не включалися до складу заробітної плати державного службовця, повинні враховуватися при обчисленні розміру пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 20.02.2012 у справі № 21-430а11, від 14.05.2013 у справі № 21-125а13, від 28.05.2013 у справі № 21-97а13, від 06.11.2013 у справі № 21-350а13.

Згідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відмова Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати та інших надбавок на підставі довідок про складові заробітної плати, які надавав позивач є протиправною.

Позивач просить зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити їй перерахунок та виплату пенсії державного службовця, врахувавши при обчислені пенсії зазначених у довідці отриманих позивачем сум, які включені у довідку, за які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, за період з 30.08.2010 року по теперішний час

Дана вимога позивача підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана правова норма означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Вищий адміністративний суд України у своєму листі № 1425/11/13-10 від 13.10.2010 роз'яснив, що предметом позову в цій категорії справ є дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, пов'язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, тому судам необхідно перевіряти строк звернення до суду залежно від виду платежу та тривалості періоду, за який виник спір. Суд, звертає увагу на те, що додаткові виплати, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та інші повинні були бути включені до складу заробітної плати, яка враховувалася при первинному визначенні розміру пенсії, тому й перерахунок пенсії позивачу мав би здійснюватися з моменту порушення її прав - з моменту первинного визначення розміру пенсії.

Як вбачається з відповіді відповідача, позивач звертався до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, остання датована 20.01.2017 року.

Однак, оскільки період порушення прав позивача, перевищує той, який зазначений у ч. 2 ст. 99 КАС України, то пенсія ОСОБА_1М, може бути перерахована та виплачена лише за останні шість місяців від дня звернення до суду, тобто з 20.07.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 46, 64, 124, Конституції України, ст.ст. ст. 33, 35, 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції чинній на день призначення пенсії), ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 10, 11, 71, 86, 99, 159-163,183-2, 186 КАС України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково. Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо неврахування ОСОБА_1 при обчислені пенсії до первинного розміру призначеної пенсії середньомісячних сум матеріальної допомоги, суми індексації заробітної плати, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, премій, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важкої роботи, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1, перерахунок та виплату пенсії державного службовця, врахувавши при обчислені пенсії зазначених у довідках Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 4403/10 від 12.01.2017 року та № 4405/10 від 18.01.2017 року про складові заробітної плати отриманих позивачем сум, які включені у довідки, за які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 20.07.2016 року, застосовувати Закон України «Про державну службу» (в редакції на момент призначення пенсії). Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 - 640,00 грн. у відшкодування судового збору. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити. Апеляційна скарга може бути подана до Київського адміністративного апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: