Справа № 227/1214/17
Суддя: Хоменко Д. Е.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

24.07.2017 227/1214/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Хоменко Д.Є.

при секретарі Малашко С.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №3 роти РПП Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в особі старшого сержанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

24.04.2017р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора взводу №3 роти РПП Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в особі старшого сержанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В позові посилався на те, що інспектор Пивній Ю.В. незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча справа повинна була розглянута за місцезнаходження відповідного уповноваженого органу; позбавив можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП. Також позивач посилався на порушення процедури розгляду справи відповідно до ст.ст.278, 279 КУпАП, порушення ст.35 Закону України «Про національну поліцію», а також Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», посилаючись на те, що у інспектора відсутні повноваження щодо витребування документів. Просив скасувати постанову інспектора взводу №3 роти РПП Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого сержанту поліції ОСОБА_2 серії БР №409940 від 13.04.2017р., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Позивач у судове засідання не зявився, надавши заяву від 09.06.2017р. про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Матеріали, які стосуються притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та які суд пропонував надати відповідачеві, надані не були.

Встановлене не є перешкодою для розгляду справи по суті на підставі наявних доказів у справі, згідно з вимогами ст.ст.128 ч.4, 71 ч.1, ч.2 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі серія БР №409940 від 13.04.2017р., застосовано відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, яке полягало у тому, що 13.04.2017р. гр. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не мав при собі договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивачем під час звернення до суду надано копію постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №409940 від 13.04.2017р за ч.2 ст.126 КУпАП. Позивач зазначає в позові, що в порушення його прав, відповідачем було порушено ст.ст.268, 278, 279 КУпАП, відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, а не за місцем знаходження відповідного органу. Також ОСОБА_1 в своєму позові посилався на порушення інспектором ст.35 Закону України «Про національну поліцію», а також Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вказуючи на те, що у інспектора відсутні повноваження щодо витребування договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 258 КУпАП передбачені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається: протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і пятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, повноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд своєю ухвалою про відкриття провадження по справі пропонував відповідачу подати до початку розгляду справи по суті письмові заперечення із зазначенням доказів, але жодного доказу на підтвердження законності постанови та заперечення до суду надіслано не було.

Як встановлено судом, позивач не згоден із допущенням ним адміністративного правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП, а тому відповідач повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення на підставі якого уповноважена особа змогла би розглянути справу по суті та винести постанову, але інспектор проігнорував приписи законодавства, доказів складання протоколу відповідачем не надавалось.

Відповідно до пп. 21.2 ст.21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Крім того ч.2 ст.126 КУпАП, передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. Натомість інспектор у своїй постанові зазначив зовсім інше правопорушення, щодо відсутності у водія договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що не відповідає диспозиції ч.2 ст.126 КУпАП.

Також не зважаючи на неодноразові виклики відповідача до суду та пропозицію йому надати заперечення в обґрунтування правомірності винесеної постанови, відповідач жодним чином не обґрунтував даних обставин.

Згідно ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ч.2, 4, 5 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обовязку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Як вбачається з ч.4 ст.288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

З огляду на викладені обґрунтування, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі серії БР №409940 від 13.04.2017р., складену відповідачем щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.126,288 КУпАП, ст.ст.69,71,158-167 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу №3 роти РПП Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в особі старшого сержанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову інспектора взводу №3 роти РПП Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого сержанту поліції ОСОБА_2 серії БР №409940 від 13.04.2017р., про притягнення ОСОБА_1, 07.07.1983р.н. до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Д.Є.Хоменко