Справа № 804/2526/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2017 рокусправа № 804/2526/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвій Ю.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (який є правонаступником Дніпропетровського управління офісу великих платників податків ДФС) на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі № 804/2526/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Південтрансбудкомплект» до Дніпропетровського управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ТОВ «Південтрансбудкомплект» звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 06.04.2017 року, прийнятого Дніпропетровським управлінням офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (правонаступником якого є Офіс великих платників податків ДФС).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2017 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано винесене Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби податкове повідомлення-рішення № від 06.04.2017р. в частині застосування штрафу у розмірі 57259 грн. 86 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Вважаючи рішення суду, в частині задоволення позовних вимог, таким, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги її заявник посилається на те, що позивач порушив строк реєстрації податкових накладних, які не є видом податкової звідності, а тому порядок обчислення строку для подання та реєстрації податкової звітності за ст. 49 ПК України судом застосовано безпідставно. Також зазначає, що посилання позивача не технічні проблеми в системі реєстрації є безпідставними, а посилений сертифікат електронного ключа платника податків підлягає реєстрації у контролюючому органі, тобто його наявність не дає автоматичної можливості складати та направляти електронні документи.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду залишити в силі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно залишити без задоволення з огляду на наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Південтрансбудкомплект» зареєстроване як юридична особа 14.01.2005р. за адресою: АДРЕСА_1, перебував на обліку у Державній податковій інспекції м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, а з 27.12.2016р. переведене на облік до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС, що підтверджується копією виписки з ЄДРПОУ та копією рішення від 27.12.2016р. (а.с. 31,74).

23 березня 2017 року Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків ДФС (правонаступником якого є Офіс великих платників податків ДФС) було проведено камеральну перевірку ТОВ «Південтрансбудкомплект» щодо своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у період з 01.01.2017р. по 31.01.2017р.

За результатами перевірки було складено акт №198/28-10-46-07-24238290 від 23.03.2017 року. За висновками акта перевірки встановлено порушення позивачем п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України в частині граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН до 15 календарних днів із сумою податку на додану вартість 596600,42 грн. (а.с.19-21).

На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.04.2017р., яким до позивача застосовано штраф у розмірі 59260,07 грн. (10 % від суми податку на додану вартість) за затримку реєстрації податкових накладних (а.с.27).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду, правомірність винесення якого і є предметом розгляду у даній справі.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що порушення граничних термінів реєстрації позивачем податкових накладних від 22.12.2016р. у ЄРПН та неможливість реєстрації їх саме 06.01.2017р. відбулося не з вини позивача, а через те, що не працювала система АС «Єдине вікно подання електронної звітності». Крім того, по податковим накладним від 23.12.2016 р. строк реєстрації суд вважав не пропущеним, оскільки останній день припадав на святковий (07.01.17 р.), а тому він переноситься на перший робочий, тобто 10.01.2017 р., в який вони і були зареєстровані.

Колегія суддів вважає рішення про задоволенні позову законним з огляду на наступне.

Згідно з підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

За приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010р. № 1246 (надалі - Порядок) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Згідно з пунктом 9 Порядку причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: наявність помилок під час заповнення податкової накладної; відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Отже, процедура прийняття податкової накладної полягає у вчиненні податковим органом фактичних дій із: 1) розшифрування податкової накладної, перевірки електронного цифрового підпису та визначення відповідності електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку; 2) реєстрації податкової накладної у день її отримання органом державної податкової служби (у разі відсутності причин для відмови).

Як встановлено судом на підставі квитанцій від 06.01.2017 року, податкові накладні не прийнято через невірний підпис «необхідно підтвердити право підпису» - особа: ОСОБА_3 (а.с. 13, 15). Разом з тим, згідно з наданим позивачем витягом (а.с. 16) підпис ОСОБА_3 дійсний до 22.03.2017 року. При цьому, 10.01.2017р. позивач без будь-яких підтверджень на право підпису податкових накладних вказаної особи зареєстрував їх у ЄРПН.

Також слід зазначити, що нормами податкового законодавства не передбачено такої підстави для відмови у прийнятті податкової накладної, надісланої засобами електронного зв'язку.

Як вбачається з листа відповідача від 18.01.2017р. можливість подання податкових накладних засобами АС «Єдине вікно подання електронної звітності» ДФС України станом на 06.01.2017р. повністю відновлено (а.с. 18). З аналізу цього листа вбачається, що станом на 06.01.2017р. електронна система з реєстрації податкових накладних у ЄРПН не працювала, в тому числі і 06.01.2017р., що підтверджує неможливість позивача з незалежних від нього причин зареєструвати податкові накладні в ЄРПН у цей день. Зазначені обставини не було спростовано представником відповідача у ході розгляду даної справи.

Не відсутність у позивача технічної можливості зареєструвати у встановлений строк податкові накладні вказує і сам лист позивача № 1/6 від 06.01.2017 р. (а.с. 17), поданий в той же день до податкового органу, про наявність технічних проблем при реєстрації податкових накладних та створення можливостей для цього.

Доводи апелянта про порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних у звязку з припиненням в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджується, що між позивачем та ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська було укладено договір про визнання електронних документів № 191120151 від 19.11.2015 року (а.с. 56-58). Як зазначає апелянт, дія цього договору була припинена в односторонньому порядку.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі наказу ДФС України від 26.12.2016 р. № 1036 було затверджено Реєстр великих платників податків на 2017 рік (а.с. 53), який був оприлюднений на сайті ДФС України (посилання в мережі Інтернет http://sfs.gov.ua/diyalnist-/zakonodavstvo-pro-diyalnis/nakazi-pro-diyalnist/70776.html ) 30.12.2017 р. За цим наказом позивача було віднесено до переліку Великих платників податків, що зумовило його переведення на податковий облік до Дніпропетровського управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Про вказане рішення платнику податків стало відомо 03.01.2017 року, що відповідачем не спростовано.

У звязку із прийняттям ДФС України вказаного рішення 04 січня 2017 року між позивачем та Дніпропетровським управлінням офісу великих платників податків Державної фіскальної служби було укладено договір про визнання електронних документів № 040120171 (а.с. 9-10).

З наведеного вбачається, що на час подання податкових накладних в електронному вигляді позивач мав право на здійснення такої реєстрації, але досліджені докази свідчать про наявність технічних збоїв, що унеможливили реєстрацію податкових накладних на підставі вищевказаного договору № 040120171 до 10.01.2017 р.

Також, безпідставними є посилання відповідача на закінчення дії сертифікату посиленого ключа у директора позивача, оскільки реєстрація податкових накладних здійснювалась головним бухгалтером підприємства, яка відповідно до норм ПК України також наділена правом реєстрації податкових накладних у ЄРПН.

До того ж, апеляційний суд приходить до висновку, що проблеми з реєстрацією податкових накладних у ЄРПН викликані переведенням позивача на облік до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС з 27.12.2016р., та несвоєчасним повідомленням позивача про таке переведення.

Наведені обставини в сукупності дають підстави вважати, що порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних відбулося не з вини позивача.

Оскільки підставою для настання відповідальності у вигляді штрафу є скоєння платником податків правопорушення, обовязковим елементом якого є наявність вини, то за її відсутності підстав для притягнення до відповідальності також відсутні.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду вважає необґрунтованим посилання суду першої інстанції на те, що при обрахунку граничного терміну реєстрації податкових накладних слід керуватись приписами ст.49 Податкового кодексу України щодо перенесення останнього дня, оскільки ці положення регулюють порядок подання податкової звітності до контролюючих органів, в той час як податкові накладні не є однією з форм податкової звітності. Порядок реєстрації податкових накладних врегульований нормами ст. 201 Податкового кодексу України, в якій чітко визначений термін, протягом якого підлягають реєстрації податкові накладні, цей термін визначений в календарних днях, а тому підстави для застосування будь-яких інших норм Податкового кодексу України для цих правовідносин відсутні.

В той же час, оскільки вищевказаний висновок суду першої інстанції не потягнув невірне вирішення справи, підстав для зміни або скасування судового рішення не встановлено.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог судове рішення не оскаржено, а тому не переглядається в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є частково протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки порушення строку реєстрації податкових накладних відбулось не з вини позивача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (який є правонаступником Дніпропетровського управління офісу великих платників податків ДФС) залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі № 804/2526/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 24 липня 2017 р.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко