Справа № 185/5316/17
Суддя: Головін В. О.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/5316/17
Провадження № 2-а/185/318/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О. з участю секретаря Мерцалової Н.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Чуб Д.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірної відмови призначенні пенсії та зобов'язання призначити пенсію

В С Т А Н О В И В

Позивач з вернувся до суду з позовом до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд визнати неправомірною відмову Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов'язати Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити йому, пенсію на пільгових умовах за вислугу років з моменту настання права на пенсію, як водію міського пасажирського транспорту за період роботи з 16.01.1984 року по 01 листопада 2000 року, з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 02 червня 2017 року, відповідно до пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Обгрунтовуючі позовні вимоги позивач зазначає, що він працював водієм міського пасажирського транспорту з 16.01.1984 року по 01 листопада 2000 року. Таким чином, на теперішній час він набув права на пільгову пенсію, відповідно до пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач вважає неправомірною відмову відповідача у призначенні йому даного виду пенсії. Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало до суду письмові заперечення проти позову в яких просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позову в повному обсязі, зазначаючи, що його вимоги не обґрунтовані.

В судовому засіданні позивач та його представник, кожен окремо, позов підтримали, обґрунтовуючи його обставинами викладеними в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав і просив відмовити в його задоволенні. В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, кожен окремо пояснили, що працювали разом з позивачем в Павлоградському АТП водіями автобусів на міських маршрутах в 1980-1990 роках. Вони вже отримують пільгову пенсію відповідно до пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та копію пенсійної справи позивача, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено наступне. ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1. 02 червня 2017 року, він звернувся до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до положень пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки 01 червня 2017 року досяг віку 55 років. Згідно з пунктом «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», встановлено, що на пенсію за віком на пільгових умовах мають право водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Згідно наказу за №11-к від 16 січня 1984 року, з 16.01.1984 року, позивач був прийнятий на роботу в Павлоградське АТП 03113, водієм 3-го класу на любі марки автобусів в а/к-6. Павлоградське АТП-03113 з 15 серпня 1986 року було перейменовано в Павлоградське АТП 31208, а з 01 лютого 1988 року перейменовано в Павлоградське АТП-11208. Згідно наказу №12/157 від 13 лютого 1996 року, по регіональному відділенню фонду Держмайна України по Дніпропетровській області, Павлоградське АТП-11208 перейменовано у ВАТ «Павлоградське АТП-11208», що підтверджується записами у трудовій книжці, особовою карткою форми № Т-2 та наказами по підприємству. З 01.11.2000 року, згідно наказу по ВАТ «Павлоградське Автотранспортне підприємство 11208» №113-к від 31.10.2000 року, позивач був звільнений за скороченням штатів, п.1 ст.40 КЗпП України.

Таким чином, позивач працював на зазначеному підприємстві з 16.01.1984 року по 01 листопада 2000 року, водієм 3-го класу на різних марках автобусів та внутріміських маршрутах, зайнятих пасажирськими перевезеннями у межах міста Павлограда, спочатку в Павлоградському автотранспортному підприємстві 03113, а потім у його перейменованих підприємствах-правонаступниках: Павлоградське АТП-31208, Павлоградське АТП-11208, ВАТ «Павлоградське АТП-11208», що підтверджується записами у трудовій книжці, особовою карткою форми № Т-2 та наказами по підприємству. Постійний та безперервний стаж водія міського пасажирського транспорту складає 16 років 09 місяців 15 днів. Загальний трудовий стаж складає 33 роки 6 місяців 26 днів, з врахуванням служби в рядах радянської армії.

Листом Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 12.06.2017 року за №9000/05-18, позивачу було відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах та зазначено, що згідно наданої архівної довідки № Б-223 від 14.03.2017 року є відомості про зарахування позивача водієм 3-го класу в автоколону №6 на будь-які марки автобусів з 16 січня та звільнення з роботи з 01 листопада 2000 року. В інших документах, наданих позивачем для призначення пенсії, відсутня будь-яка інформація про зайнятість повний робочий день в певному виробництві, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці або в технологічному процесі (накази про закріплення водіїв за міськими маршрутами, табелі обліку робочого часу, подорожні листи), які можуть підтвердити про роботу в якості водія міського пасажирського транспорту в архівний відділ не надходили. Документи про атестацію робочих місць на зберігання не надходили.

Заробітна плата з 16.01.1984 року по 01 листопада 2000 рік, нараховувалась по табуляграмам, тому професію, доплати за шкідливі умови праці та інші види оплати, архівний відділ вказати не має можливості, у зв'язку з відсутністю розшифровок кодів в табуляграмах. В архівному фонді ВАТ «Павлоградське АТП 11208», є відомості про реорганізацію, а саме: наказом №432 від 14.08.1986 року, з 15 серпня 1989 року, Павлоградське АТП-03113 було перейменовано в Павлоградське АТП-31208; наказом №53 від 29.01.1988 року, з 01 лютого 1988 року, Павлоградське АТП-31208 було перейменовано в Павлоградське АТП 11208. Згідно наказу регіонального відділення ФДМ України №12/157 від 13.02.1996 року, з 13 лютого 1996 року, Павлоградське АТП 11208 було перейменовано в ВАТ «Павлоградське АТП». Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємство ВАТ «Павлоградське АТП 11208» ліквідовано 29.11.2002 року. Характер роботи позивача, як працівника, який дає право на пільгову пенсію, свідчить про те, що він працював в ВАТ «Павлоградське АТП 11208» повний робочий день водієм міського пасажирського транспорту (автобусу) у період з 16.01.1984 року по 01 листопада 2000року.

Відповідно до п.2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, до трудової книжки вносяться відомості про працівника : прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення, про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення, відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди. Отже, зазначеним нормативно-правовим актом не встановлено вимогу щодо запису до трудової книжки особливого характеру роботи працівника.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.09.1993 року № 637, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, згідно якого у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Відповідно до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до вимог пункту 18 Постанови ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій» за відсутності документів про наявний стаж роботи і не можливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в п. 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Факт роботи позивача водієм автобусів, зайнятих міськими пасажирськими перевезеннями у межах міста Павлограда з повним робочим днем, спочатку в Павлоградському автотранспортному підприємстві (АТП)-ОЗПЗ, а потім у його перейменованих підприємствах - правонаступниках: з 15.08.1986 року - Павлоградське АТП-31208, з 01.02.1988 року - Павлоградське АТП-11208, з 13.02.1996 року - ВАТ «Павлоградське АТП-11208» у період з 16.01.1984 року по 01 листопада 2000 року, підтвердили свідки, які працювали водіями автобуса, зайнятих міськими пасажирськими перевезеннями у межах міста Павлограда з 1976 року по теперішній час в Павлоградському автотранспортному підприємстві АТП-03113, а потім у його перейменованих підприємствах-правонаступниках - Павлоградське АТП-31208, ВАТ «Павлоградське АТП-11208» Павлоградське АТП-31208, Павлоградське АТП-11208, ВАТ «Павлоградське АТП-11208», ВАТ «Павлоградське автотранспортне підприємство», а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_5.

Пільговою довідкою за №186 від 16.11.2002 року за період роботи з 16.01.1984 року по 01 листопада 2000року, також підтверджується факт роботи позивача за вказаною спеціальністю. З листа архівного відділу Павлоградської міської ради від 07.09.2016р. №Ж-227 «Про надання інформації» та долученої до нього копії наказу директора Павлоградське АТП 11208 від 21.09.1988р. №423 вбачається, що видом діяльності цього підприємства є перевезення пасажирів.

Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються особам, які до 01.01.1992 року відпрацювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці повний пільговий стаж. Особі, яка до і після 01.01.1992 року працювала на роботах, передбачених Списком № 2, і на підприємстві проведена атестація робочих місць, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Відповідно до п «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Атестація робочих місць за умовами праці, відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. № 442, проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Отже, з числа водіїв автотранспортних засобів атестації підлягають робочі місця лише тих водіїв, які зайняті на роботах у технологічних процесах виробництв із шкідливими і важкими умовами праці (гірничі роботи, роботи в розрізах, кар'єрах тощо). Робота водія автобуса, зайнятого пасажирськими перевезеннями, у розумінні постанови КМУ №442, не належить до категорії із шкідливими і важкими умовами праці, у зв'язку з чим проведення атестації робочих місць за умовами праці на відповідних робочих місцях не вимагається. Професія «водій автобусів, тролейбусів, трамваїв на регулярних міських пасажирських маршрутах» включена до Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах у розділі ХХХІ 1. «Загальні професії.» ( підпункт 10 п. 1 ст.27). Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пунктом «з» передбачена посада водія міського пасажирського транспорту, автобусів, тролейбусів, трамваїв.

Слід стягнути з Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по судовому збору в сумі 640.00 гривень.

Керуючись ст. 6, 10, 86, 161, 162, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Позов ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірної відмови призначенні пенсії та зобов'язання призначити пенсію - задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1, пенсію на пільгових умовах за вислугу років з моменту настання права на пенсію, як водію міського пасажирського транспорту за період роботи з 16.01.1984 року по 01 листопада 2000 року, з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 02 червня 2017 року, відповідно до пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стягнути з Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по судовому збору в сумі 640.00 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя В.О. Головін.