Справа № 473/1786/17
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

20 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 473/1786/17

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Старжинська О.Є.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Градовського Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 червня 2017 року про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вознесенської міської ради про визнання протиправними дій та про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 09 травня за 2016 рік, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Управління соціального захисту населення Вознесенської міської ради в якому просив:

- визнати такою, що не відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виплату щорічної одноразової грошової допомоги до 5-ого травня у меншому розмірі, ніж це встановлено за 2016 рік;

- зобов'язати здійснити перерахунок та виплатити одноразову щорічну грошову допомогу у сумі 4 730,00 грн.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 червня 2017 року адміністративний позов залишений без розгляду, з підстав пропуску шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ч.2 ст.99 КАС України.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову ухвалу, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ураховуючи клопотання апелянта про розгляд справи за його відсутністю, а також відсутність клопотання відповідача про розгляд справи за його участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції позовні вимоги позивача стосуються протиправної виплати щорічної одноразової грошової допомоги до 5-ого травня за 2016 рік.

Суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду, виходив з того, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ч.2 ст.99 КАС України.

Такого висновку суд дійшов на підставі того, що позивач був обізнаний про виплату щорічної одноразової грошової допомоги до 5-ого травня в значно меншому розмірі, ніж передбачено статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік, однак звернувся до суду з позовом лише 06 червня 2017 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спір про нарахування суб'єктом владних повноважень та проведення, встановлених статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виплат є публічно-правовим.

Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не передбачено спеціальних строків звернення до суду.

Тому, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що до таких вимог застосовуються строки звернення до суду, які передбачені статтею 99 КАС України.

Так, частина 2 статті 99 КАС України передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Беручи до уваги той факт, що позивач був обізнаний про порушення своїх прав, оскільки підтверджує обставини отримання допомоги в меншому розмірі у травні 2016 р.,слід вважати, що адміністративний позов ним поданий без поважних причин поза межами строку встановленого ч.2 ст.99 КАС України.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (ч.1 ст.100 КАС України).

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на поважність пропуску строку звернення до суду, зазначає, що не знав про порушення своїх прав, оскільки не володів законодавством, яке регулює спірні правовідносини.

Суд апеляційної інстанції, не погоджуючись з таким доводом бажає зазначити наступне.

У національному законодавстві діє презумпція знання законодавства.

Правова основа презумпції знання законодавства - обов'язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Цей обов'язок закріплений в частині 1 статті 68 Конституції України. Обов'язок додержання законів передбачає і обов'язок їх знання. Тому закони повинен знати кожний. З цього положення і випливає загальновідома формула: незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, яка і міститься в частині 2 статті 68 Конституції України.

Презумпція знання законодавства поширюється тільки на закони та інші нормативно-правові акти, які доведені до відома населення у порядку встановленому законом. Згідно з частиною 3 статті 57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права та обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом є нечинними. І відповідно не можуть застосовуватись. Тому основна умова вступу нормативно-правового акту в силу, і відповідно обов'язку його знати є його офіційне оприлюднення, яке здійснюється шляхом опублікування у офіційних друкованих виданнях.

Опублікування нормативно-правового акту є юридичною підставою презумпції знання законодавства. Суть даної презумпції полягає в тому, що ніхто не може посилатись на незнання закону, якщо він був опублікований у встановленому законом порядку.

За таких обставин справи, викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне встановлення судом першої інстанції обставин справи або неправильне застосування норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення спірного питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 155, 197, 199, 200, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 червня 2017 року про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вознесенської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 09 травня за 2016 рік - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Ю.М. Градовський