Справа № 825/935/17
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/935/17 Головуючий у 1-й інстанції: Д`яков В.І. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А
25 липня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуюча суддя: Шелест С.Б.
Судді: Кузьмишина О.М., Мєзєнцев Є.І.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.17р. про залишення позовної заяви без розгляду у справі №825/935/17 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення коштів та зобов`язання вчинити дії
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача кошти, які належать Позивачу до виплати відповідно законодавства, але не були виплачені, за неотримане речове майно за період з 18.03.14р. по дату подання позову; зобов`язати відповідача видати речове забезпечення, яке відповідно до норм та правових актів повинно було бути видано Позивачу, але не видавалось.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.17р. адміністративний позов залишено без розгляду на підставі ст. 100 КАС України, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Позивач подав апеляційну скаргу.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, зокрема, невірно установлено момент, з якого підлягає обчисленню строк звернення до суду.
У судове засідання Позивач вдруге не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Окрім того, судом апеляційної інстанції вживались заходи щодо повідомлення Позивача шляхом телефонограми на номер телефонного зв`язку, вказаний Позивачем у позовній заяві та апеляційні скарзі, однак зв`язок з абонентом відсутній, про що складено відповідну телефонограму.
Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, спір пов`язаний з проходженням публічної служби та звільненням з неї.
Відповідно до частини 3 статті 99 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Строки мають важливе значення для захисту порушених прав та адміністративного судочинства. У публічно-правових відносинах строки особливо актуальні для оцінки правомірності поведінки суб`єктів з погляду на її своєчасність.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.
Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17.07.1997) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані».
Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті статті 6 Конвенції є справа «Gradescolo S.R.L. проти Молдови». У цій справі Європейський суд з прав людини послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули Конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію.
Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд.
Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.
Як вірно установлено судом першої інстанції та не заперечується Позивачем, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 101 від 05.05.16р., відповідно до Указу Президента України №115/2016 від 25.03.16р., Позивача було звільнено з військової служби у запас за підпунктом «є» пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і знято з усіх видів забезпечення.
Як зазначає Позивач у позовній заяві, розрахунки з ним було проведено 06.05.16р., у той час, як із позовною заявою про стягнення коштів за неотримане речове майно, а також отримання речового майна в натурі звернувся до суду лише 08.06.17р., тобто через рік з момент коли дізнався про недоотримання коштів та речового майна.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про пропуск строку звернення до суду, установленого статтею 99 КАС України.
Позивач у прохальній частині позовної заяви просив поновити йому строк звернення до суду, однак жодних обґрунтувань причини пропуску такого строку не навів.Разом з тим, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
У даному випадку, такі докази у матеріалах справи відсутні.
Покликання апелянта на те, що ним в досудовому порядку вирішувалось питання виплати коштів за недоотримане речове майно шляхом листування з відповідачем, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Такі обставини не перешкоджали Позивачу звернутися до суду в установлений законом строк.
Відповідно до частини 1 статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
З огляду на викладене, відсутні підстави для висновку про порушення судом вимог процесуального закону, та, як наслідок, відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 195, 197, 200, 205, 206 КАС України Київський апеляційний адміністративний суд
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.17р. про залишення позовної заяви без розгляду у справі №825/935/17 залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.17р. про залишення позовної заяви без розгляду у справі №825/935/17 без змін.
Дана ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України.
Головуюча суддя Шелест С.Б.
Судді Кузьмишина О.М.
Мєзєнцев Є.І.
Головуючий суддя Шелест С.Б.
Судді: Мєзєнцев Є.І.
Кузьмишина О.М.