Справа № 265/4983/17
Суддя: Міхєєва І. М.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/4983/17
Провадження № 2-а/265/227/17
У Х В А Л А

21 липня 2017 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись з матеріалами за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Лівобережному районі місто Маріуполя Донецької області про визнання неправомірними дії та здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про здійснення нарахування йому пенсії з 16 березня 2008 року з урахуванням його середньомісячної заробітної плати, яка була станом на 01 вересня 1996 року, за період з 01 грудня 1987 року по 31 травня 1993 року; та вимогою про визнання неправомірними дії відповідача щодо не надання йому відповіді на адвокатські запити від 03 липня 2010 року та від 09 жовтня 2010 року та зобовязання надати відповіді в повному обсязі.

Зі змісту адміністративного позову та доданих до позову матеріалів на 208 аркушах вбачається, що позивач починаючи з 13 березня 2008 року року звертався до відповідача із заявами про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, зазначивши, що раніше, з 28 березня 1994 року він отримував пенсію як інвалід 3 групи. 14 липня 2008 року він дізнався що йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах, у тому числі за Списком № 2 починаючи з 14 липня 2008 року.

Також на початку жовтня 2008 року позивач кілька разів звертався до відповідача з заявами про розяснення порядку нарахування йому пенсії за віком, просив здійснити нарахування йому пенсії з урахуванням розміру його середньомісячної заробітної плати за період з 01 грудня 1987 року по 25 березня 1994 року. На вказані звернення він отримав відповіді від 17 жовтня 2008 року та від 13 лютого 2008 року, в яких позивачу було розяснено порядок нарахування йому пенсії та її розмір.

Як вбачається з позову, аналогічні звернення в інтересах позивача були направлені відповідачу адвокатом ОСОБА_3 у формі адвокатських запитів від 03.07.2010 року та 09.10.2010 року, на які відповіді, як зазначено в позові, позивач не отримав. Разом з тим, позивач зазначає і це підтверджено доданими до позову матеріалами, що листами заступника начальника Головного Управління Пенсійного фонду Україні в Донецькій області ОСОБА_4 від 25 червня 2012 року та від 20 листопада 2012 року, позивачу було розяснено порядок нарахування призначеної йому пенсії за віком. Зокрема, листом Головного Управління Пенсійного фонду Україні в Донецькій області від 25 червня 2012 року за № 2550-10-10, позивачу розяснено, що пенсія за віком йому призначена на пільгових умовах у тому числі і за роботу по Списку № 2 та обчислена по нормам Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (закон № 10178) Коефіцієнт страхового стажу обчислено за нормами статті 25 Закону № 1058, який відповідно до Закону «Про державний бюджет України на 2008 рік» з 01 січня 2008 року розраховувався з урахуванням кратності 1,2, а 01 жовтня 2008 року 1, 35 та становив 0,44325. Заробітна плата для розрахунку пенсії обчислена за період роботи позивача з 01 березня 1992 року по 28 лютого 1994 року. Пенсія обчислена згідно норм діючого законодавства на підставі наявних в пенсійній справі документів про стаж та заробітну плату та її розмір з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року за № 327 станом на 01 червня 2012 року становить 1019,07 грн.

В позовній заяві позивач неодноразово наголошує, що пенсію за віком на пільгових умовах йому було призначено з 14 липня 2008 року та її розмір станом на 01 жовтня 2008 року становив 765,70 грн. В подальшому за його заявами відповідач здійснював перерахунок призначеної позивачу пенсії, про що йому було достеменно відомо. На погляд позивача розмір його пенсії за період з 01 січня 1987 року по 31 червня 1993 року повинен був розраховуватися з урахуванням положень Закону України «про охорону праці» від 24 листопада 1992 року, у звязку з чим він 19 липня 2017 року звернувся до суду з цим позовом.

Разом з тим, відповідно до абз.1 ч.2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк , який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Аналіз приписів ст.ст.99,100 КАС України свідчить про те, що залишення позову без розгляду в звязку з пропуском строку звернення до суду може мати місце тільки при встановленні обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду, зокрема, обставин, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, та зясування причин пропуску цього строку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.107 КАС України cуддя після одержання позовної заяви зясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 2 ст. 100 КАС України передбачено, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Вивченням позову та доданих до нього матеріалів, судом встановлено, що позивач про порушення свого права, якщо він вважав його порушеним, дізнався при виплаті відповідачем йому пенсії, тобто у липні 2008 року, однак з позовом до суду він звернувся лише в липні 2017 року, тобто майже через девять років.

Так само позивачу було достовірно відомо у 2010 році, що адвокатські запити від 03 липня 2010 року та від 09 жовтня 2010 року, були залишені відповідачем без відповіді.

Таким чином вивчивши позов та матеріали додані до нього, суд дійшов висновку, що, виходячи зі змісту положень ст. ст. 99, 100 КАС України, позивач пропустив строки звернення до адміністративного суду.

При цьому матеріали позовної заяви не містять на думку суду підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду позивачем поважними.

На підставі викладеного суд вважає необхідним залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Лівобережному районі місто Маріуполя Донецької області про визнання неправомірними дії та здійснити перерахунок пенсії,

Керуючись ст. ст. 99, 100 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Лівобережному районі місто Маріуполя Донецької області про визнання неправомірними дії та здійснити перерахунок пенсії - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя І.М. Міхєєва