Справа № 804/16184/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Чаплигіної А.А.,
представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника відповідача: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
за позовом Дочірнього підприємства «Пятихаткитеплоенерго» Комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради
до Верхньодніпровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправною відмови у наданні згоди на здійснення операцій із заставленим майном та зобовязання вчинити певні дії, -
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відповідачем безпідставно відмовлено у задоволені заяви позивача про надання згоди на здійснення операцій із майном ДП «Пятихаткитеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради, що перебуває у податковій заставі з 2008 року у звязку із наявністю у останнього податкового боргу. Так, відповідно до приписів Податкового кодексу України (далі ПК України) недопустимим є відчуження майна із податкової застави, якщо вартість майна, що залишається, є меншою суми податкового боргу. При цьому, загальна залишкова балансова вартість майна підприємства, яке перебуває у податковій заставі, складає 2550662,55грн., в той час як загальна заборгованість позивача зі сплати податків становить 1423516,92грн., отже, є меншою за вартість заставленого майна. Крім того, контролюючим органом не враховано обставини, які зумовили звернення позивача із заявою про надання згоди на здійснення операцій із майном, що перебуває у податковій заставі, хоча підстави такого звернення є поважними. Так, рішенням Дніпропетровської обласної ради №747-26/У від 06 серпня 2010 року була затверджена Програма підвищення енергоефективності та зменшення споживання енергетичних ресурсів у Дніпропетровській області на 2010-2015 роки, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2009р. «Про затвердження Порядку розроблення регіональних програм модернізації систем теплопостачання». В рамках вищевказаного проекту, зокрема, передбачено реконструкцію теплогенеруючого та допоміжного обладнання котелень, які будуть здійснюватися за рахунок позикових коштів Міжнародного банку реконструкції та розвитку Європейського інвестиційного банку. Проте, позивач не є учасником зазначеного проекту так як має кредиторську заборгованість, що позбавляє останнього отримати позикові кошти. Разом з тим, з метою покращення стану теплоенергетичної галузі м. Дніпропетровська та району, позивач мав змогу передати власні котельні в господарське віддання іншому комунальному підприємству теплоенергетичної галузі області, яке не має кредиторської заборгованості для проведення модернізації, однак, оскаржуваним рішенням відповідач позбавив позивача цієї можливості, що в подальшому може призвести до гуманітарної катастрофи, оскільки ставить під загрозу можливість забезпечення повноцінного теплопостачання державним установам, органам місцевого самоврядування, лікарням, школам, дитячим садкам та іншим споживачам. Також, контролюючий орган в листі від 11.11.2015р. №4830/10/04-16-23-22 зазначив, що може розглянути заяву про надання згоди на здійснення операцій із майном, що перебуває у податковій заставі, лише за умови повного погашення податкового боргу та розстрочених сум, з урахуванням пені та штрафних санкцій, що суперечить приписам ПК України.
У судовому засіданні представники позивача підтримали предявлений адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просили повністю його задовольнити.
Відповідач адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення в яких просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування поданих заперечень зазначалося, що відповідач при прийняті оскаржуваного рішення діяв у межах та спосіб, передбачені нормами чинного законодавства. Так, на час звернення позивача з заявою про надання згоди на здійснення операцій із майном, що перебуває у податковій заставі, останній має податковий борг, який постійно зростає. При цьому, сума податкового боргу підприємства буде автоматично збільшена на суму пені та штрафних санкцій, розрахованих відповідно до ст.126, 129 ПК України. Крім того, відповідно до ст.92 ПК України у разі відчуження або оренди (лізингу) майна, яке перебуває у податковій заставі, платник податків за згодою органу ДФС зобовязаний замінити його іншим майном такої самої або більшої вартості, зменшення вартості заміненого майна допускається тільки за згодою органу ДФС за умови часткового погашення податкового боргу. З огляду на означене, оскаржуване рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.
Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення адміністративного позову у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ДП «Пятихаткитеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради перебуває на обліку в Верхньодніпровській ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області як платник податків.
Як свідчать матеріали справи, з 2008 року та по теперішній час (березень 2016 року) частина майна ДП «Пятихаткитеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради знаходиться у податковій заставі, з метою забезпечення погашення наявного у позивача податкового боргу.
Таким чином, загальна вартість майна, яке перебуває у податковій заставі, на підставі вищевказаних актів опису активів, на які поширюється право податкової застави, складає 670248,32грн.
05.11.2015р. ДП «Пятихаткитеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради звернулося до Верхньодніпровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області із заявою №287, в якій просило надати дозвіл на вилучення з переліку майна, що перебуває в податковій заставі, та на подальшу передачу в господарське віддання ДП «Васильківкатеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» ДОР» наступного майна:
Таким чином, позивач просив надати дозвіл на відчуження майна на загальну суму первинної вартості 2917681,21грн. та на загальну суму залишкової вартості 914755,86грн.
У якості підстави для звернення позивача з вищевказаною заявою зазначено можливість покращення стану теплоенергетичної галузі м. Дніпропетровська та району та впровадження енергоефективних заходів, які в подальшому дозволять зменшити витрати енергоресурсів, у звязку із наступним.
Так, рішенням Дніпропетровської обласної ради №747-26/У від 06 серпня 2010 року була затверджена Програма підвищення енергоефективності та зменшення споживання енергетичних ресурсів у Дніпропетровській області на 2010-2015 роки, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2009р. про затвердження Порядку розроблення регіональних програм модернізації систем теплопостачання.
В рамках вищевказаного проекту, зокрема, передбачено реконструкцію теплогенеруючого та допоміжного обладнання котелень, які будуть здійснюватися за рахунок позикових коштів Міжнародного банку реконструкції та розвитку та Європейського інвестиційного банку.
КП «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської області, яке виступає головним підприємством для позивача, пройдено конкурсний відбір та отримано можливість залучити кредитні кошти Світового банку та Європейського інвестиційного банку для проведення модернізації деяких дочірніх підприємств, розташованих у Дніпропетровській області.
Проте, позивач не є учасником зазначеного проекту та має кредиторську заборгованість, що позбавляє останнього отримати позикові кошти, у звязку із чим останній вирішив передати власні котельні в господарське віддання іншому комунальному підприємству теплоенергетичної галузі області, яке не має кредиторської заборгованості для проведення модернізації.
Вирішуючи позовні вимоги про визнання такої відмови протиправною та зобовязання відповідача надати дозвіл на відчуження частини майна, що перебуває у податковій заставі, суд зважає на наступне.
Підпунктами 89.1.1, 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 ПК України встановлено, що право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Згідно з п.п.89.2.3 п.89.2 ст.89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно. У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею. Право податкової застави не поширюється на майно, визначене підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 цього Кодексу, на іпотечні активи, що належать емітенту та є забезпеченням відповідного випуску іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, на грошові доходи від цих іпотечних активів до повного виконання емітентом зобов'язань за цим випуском іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, а також на склад іпотечного покриття та грошові доходи від нього до повного виконання емітентом зобов'язань за відповідним випуском звичайних іпотечних облігацій. Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п.89.3 ст.89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.
Згідно з п.89.5 ст.89 ПК України у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі. Платник податків зобов'язаний не пізніше робочого дня, наступного за днем набуття права власності на будь-яке майно, повідомити контролюючий орган про наявність такого майна. Контролюючий орган зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня отримання зазначеного повідомлення прийняти рішення щодо включення такого майна до акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави та балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, або відмовити платнику податків у включенні такого майна до акта опису.
Відповідно до п.92.1 ст.92 ПК України платник податків зберігає право користування майном, що перебуває у податковій заставі, якщо інше не передбачено законом. Платник податків може відчужувати майно, що перебуває у податковій заставі, тільки за згодою контролюючого органу, а також у разі, якщо контролюючий орган впродовж десяти днів з моменту отримання від платника податків відповідного звернення не надав такому платнику податків відповіді щодо надання (ненадання) згоди. У разі якщо в податковій заставі перебуває лише готова продукція, товари та товарні запаси, платник податків може відчужувати таке майно без згоди контролюючого органу за кошти за цінами, що не є меншими за звичайні, та за умови, що кошти від такого відчуження будуть направлені в повному обсязі в рахунок виплати заробітної плати, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або погашення податкового боргу.
Згідно з п.92.2 ст.92 ПК України у разі відчуження або оренди (лізингу) майна, яке перебуває у податковій заставі, платник податків за згодою контролюючого органу зобов'язаний замінити його іншим майном такої самої або більшої вартості. Зменшення вартості заміненого майна допускається тільки за згодою контролюючого органу за умови часткового погашення податкового боргу.
Відповідно до п.92.3 ст.92 ПК України у разі здійснення операцій з майном, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу платник податків несе відповідальність відповідно до закону.
З аналізу вищевказаних норм слідує, що відчуження майна, яке перебуває у податковій заставі на підставі акту опису, можливо лише за згодою контролюючого органу та у разі здійснення заміни його іншим майном такої самої або більшої вартості; зменшення вартості заміненого майна допускається тільки за згодою контролюючого органу за умови часткового погашення податкового боргу.
Разом з тим, як свідчать матеріали справи, позивач звернувся із заявою від 05.11.2015р. №287 до Верхньодніпровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області про надання згоди на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без пропонування замінити його іншим майном такої самої або більшої вартості, що суперечить вимогам п.92.2 ст.92 ПК України та, відповідно, унеможливлює надання контролюючим органом згоди на таке відчуження.
Також майно, дозвіл на відчуження якого просив надати позивач, крім будівлі котельні №1, гаража на 2 бокси, асенізаторської машини ГАЗ-53А, автомашини ГАЗ-2410, трактора МТЗ-80, взагалі не перебуває у податковій заставі на підставі зазначених вище актів опису активів, на які поширюється право податкової застави, у звязку із чим відповідач не мав правових підстав для надання такої згоди, з чим також погодився позивач, надавши суду заяву про відмову від частини позовних вимог, яка була задоволена судом ухвалою від 21.03.2016р.
Щодо частини майна, яке перебуває у податковій заставі, а саме: будівлі котельні №1, гаража на 2 бокси, асенізаторської машини ГАЗ-53А, автомашини ГАЗ-2410, трактора МТЗ-80, то слід зазначити, що наведені позивачем в заяві від 05.11.2015р. відомості для ідентифікації цих обєктів (рік випуску (побудови), інвентаризаційні номери) частково не збігаються з відомостями, зазначеними в актах опису цих активів, на які поширюється право податкової застави, від 18.12.2008р. №12 та від 27.01.2010р. №2, у звязку із чим не можливо встановити, що це майно є одним і тим же.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до п.п.14.1.155 п.14.1 ст.14 ПК України податкова застава це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом.
При цьому, у разі надання відповідачем згоди на відчуження майна, про яку просив позивач, сума вартості майна, яке перебуває у податковій заставі, з урахуванням майбутнього донарахуванням контролюючим органом штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату грошових зобовязань відповідно до ст.ст.126, 129 ПК України, буде меншою ніж наявний податковий борг ДП «Пятихаткитеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради, що, в свою чергу, нівелює саме призначення податкової застави, як способу забезпечення сплати такого податкового боргу.
Зважаючи на встановлені судом обставини у їх сукупності, які свідчать про те, що позивач при зверненні до відповідача з заявою про надання згоди на відчуження майна, що перебуває в податковій заставі, в порушення вимог п.92.2 ст.92 ПК України не запропонував на заміну цього майна інше майно такої самої або більшої вартості, а також навів суперечливі відомості для ідентифікації такого майна, що унеможливлюють встановлення його відповідності майну, описаному у податкову заставу, при цьому надання згоди на відчуження такого майна призведе до того, що сума вартості майна, яке перебуває у податковій заставі, з урахуванням майбутнього донарахуванням контролюючим органом штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату грошових зобовязань відповідно до ст.ст.126, 129 ПК України, буде меншою ніж наявний податковий борг, суд доходить висновку про правомірність та обґрунтованість відмови Верхньодніпровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області у наданні згоди на таке відчуження заставленого майна, викладеної в листі від 11.11.2015р. №4830/10/04-16-23-22, а, отже, про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Так, ч.1 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволені адміністративного позову у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позивачу було відмовлено у задоволені позовних вимог, а отже відповідно до ст.94 КАС України сума сплаченого судового збору останньому не повертається.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову Дочірнього підприємства «Пятихаткитеплоенерго» Комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради до Верхньодніпровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови у наданні згоди на здійснення операцій із заставленим майном та зобовязання вчинити певні дії відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4