Справа № 815/7461/16
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/7461/16

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Джабурія О.В.

суддів Вербицької Н.В.

ОСОБА_1

при секретарі Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 бізнес погляди» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Погляди» до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ :

ТОВ «ОСОБА_2 Погляди» звернулось з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.11.2016 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Головним управлінням ДФС в Одеській області 09.09.2016 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ОСОБА_2 Погляди» з питань неподання в установлений термін звіту про контрольовані операції за 2015 рік, за результатами якої складений акт перевірки №324/15-32-14-07/34980457 від 27 жовтня 2016 року.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення ТОВ «ОСОБА_2 Погляди» п. п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, тобто, неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік.

Позивач не погодився з висновками акту перевірки та подав свої заперечення до ГУ ДФС в Одеській області, однак вони не були прийняті до уваги податковим органом та висновки акту залишені без змін.

На підставі виявлених порушень ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 11.11.2016 року, яким позивачу визначена сума штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 365 400 грн.

Позивач вважає, що податковий орган порушив порядок проведення перевірки позивача, а господарські операції позивача з «Marfin Popular Bank Public Co LTD» у 2015 році не вплинули на обєкт оподаткування платника податків, тобто, не були виконані всі умови для визнання зазначених операцій контрольованими, а тому не має підстав для подання позивачем звіту про контрольовані операції.

За результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення № від 11.11.2016 року до ДФС України, скарга позивача залишена без задоволення, а рішення без змін, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Представник відповідача заперечував проти задоволення, оскільки позивачем у 2015 році здійснювалися господарські операції з «Marfin Popular Bank Public Co LTD», які за всіма критеріями підпадають під визначення контрольованих, а тому платник податків мав подати звіт про такі операції, зазначені операції вплинули на обєкт оподаткування позивача та перевірка ТОВ «ОСОБА_2 Погляди» проведена податковим органом у відповідності до вимог законодавства.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 бізнес погляди» до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.11.2016 року № відмовлено.

Позивачем подано апеляційну скаргу на вищезазначене рішення. Апелянт просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ТОВ «ОСОБА_2 Погляди» та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС України в Одеській області від 11.11.2016 року № НОМЕР_1, згідно якого застосовано штрафні санкції в сумі 365 400 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Головним управлінням ДФС в Одеській області 09.09.2016 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ОСОБА_2 бізнес погляди» з питань неподання в установлений термін звіту про контрольовані операції за 2015 рік, за результатами якої складений акт перевірки №324/15-32-14-07/34980457 від 27 жовтня 2016 року.

Вказаною перевіркою встановлено порушення ТОВ «ОСОБА_2 бізнес погляди» п. п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, а саме: неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік. Позивач не погодився з висновками акту перевірки та подав свої заперечення до ГУ ДФС в Одеській області, проте вони не були прийняті до уваги податковим органом та висновки акту залишені без змін.

На підставі виявлених порушень, Головним управлінням ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення - рішення № від 11.11.2016 року, яким позивачу визначена сума штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 365400 грн. (аркуш справи 19).

За результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення № від 11.11.2016 року до ДФС України, скарга позивача залишена без задоволення, а рішення без змін, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Колегією суддів встановлено, що між ТОВ «ОСОБА_2 бізнес погляди» та компанією «Marfin Popular Bank Public Co LTD» (Республіка Кіпр) 05.08.2008 року укладений кредитний договір на суму 60000000 євро, який зареєстрований Головним управлінням НБУ по м. Києву і Київській області належним чином.

Вказаний кредитний договір передбачає виконання боргових зобовязань перед нерезидентом за залученим від нього кредитом в іноземній валюті на загальну суму 59500000 євро. Мета використання коштів фінансування потреб в оборотному капіталі та тимчасової недостатньої ліквідності, що виникає в результаті відмінностей у робочому часі банківських установ України та Великобританії; оплата та відшкодування дозволених витрат за кредитною лінією обєкту та для оплати процентів по основній сумі, належній до сплати стосовно періоду нарахування процентів в наступну дату виплати. Процентна ставка за основною сумою бору складає: Euribor +5% річних.

Згідно внесених змін до реєстраційного свідоцтва загальна сума договору складає 68000000 євро, процентна ставка за основною сумою бору складає: Euribor +8% річних.

Нарахування процентів за кредитним договором підтверджується розрахунком нарахування відсотків, поданими до банку звітами.

Згідно до бухгалтерського рахунку ТОВ «ОСОБА_2 бізнес погляди» 951 «Відсотки за кредит», у 2015 році нараховані проценти за кредитним договором у сумі 4727275,57 євро (117377070,39 грн.), в тому числі: 31.03.2015 року у сумі 1190634,83 євро (30300839,65 грн.), 30.06.2015 року у сумі 1181449,24 євро (27812973,86 грн.), 30.09.2015 року у сумі 1187084,87 євро (28631846,04 грн.), 31.12.2015 року у сумі 1168106,63 євро (30631410,84 грн.).

Зазначені операції відображені в бухгалтерському обліку ТОВ «ОСОБА_2 бізнес погляди» проводками Кт 684 «Розрахунки за нарахованими відсотками» - Дт «Відсотки за кредит», Кт 951 «Відсотки за кредит» - Дт 792 «Результат фінансових операцій».

Станом на 01.01.2015 року по бухгалтерському рахунку 502 рахується кредиторська заборгованість за кредитним договором у сумі 59978658,07 євро ,79 грн.), а станом на 31.12.2015 року кредиторська заборгованість у сумі 56995115,91 євро ,88 грн.).

Тобто, за даним бухгалтерського обліку податковим органом виявлений факт проведення позивачем у 2015 році господарських операцій, які підпадають під критерії контрольованих з компанією «Marfin Popular Bank Public Co LTD» на загальну суму 117 377 070 грн.

Відповідно до положень п. п. 39.2.1.2, 39.2.1.7 п. п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України, для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на обєкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Під час визначення переліку держав (територій) Кабінет Міністрів України враховує такі критерії: держави (території), у яких загальна ставка податку на прибуток підприємств (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижча, ніж в Україні; держави, з якими Україною не укладені міжнародні договори з положеннями про обмін інформацією.

Такі господарські операції визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови: річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік; обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Відповідно до розпоряджень Кабінету міністрів України №1042-р від 25.12.2013 року, №449-р від 14.05.2015 року, №977-р від 16.09.2015 року у період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року Республіка Кіпр включена до переліку держав (територій), у яких ставка податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсотків нижче, ніж в Україні.

Позивач є платником податку, річний дохід якого від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку (за вирахуванням непрямих податків) за 2015 звітний рік складає 397767000 грн., тобто, перевищує 50 млн. грн., загальний обсяг господарських операцій позивача з компанією «Marfin Popular Bank Public Co LTD», проведених у 2015 році складає 117377070 грн., тобто, перевищує 5 млн. грн.

Згідно з пп. 39.2.1.2 пп 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на обєкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Компанія «Marfin Popular Bank Public Co LTD» є нерезидентом, зареєстрованим у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України. Операції з контрагентом, зареєстрованим у державі (на території), включеній до зазначеного переліку, визнаються контрольованими з дати включення держави (території) до такого переліку.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів приходить до висновку, що господарські операції позивача з нерезидентом «Marfin Popular Bank Public Co LTD», зареєстрованим у Республіці Кіпр, є контрольованими операціями, оскільки відповідають всім критеріям таких:

річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Таким чином, господарські операції, здійснені позивачем з компанією «Marfin Popular Bank Public Co LTD» в 2015 році є контрольованими.

Аналогічна правова позиція була висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 03.07.2017 р. по справі № К/800/4531/17 за позовом приватного акціонерного товариства «Херсонський хлібокомбінат» до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Згідно із п. п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн. гривень (без урахування податку на додану вартість), зобовязані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного звязку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Форма звіту про контрольовані операції встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

При цьому, у відповідності до п. 120.3 ст. 120 Податкового кодексу України неподання такого звіту тягне за собою накладення штрафу у розмірі 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Позивачем не поданий за 2015 рік звіт про контрольовані операції до податкового органу, а тому у відповідача були всі підстави для застосування до ТОВ «ОСОБА_2 бізнес погляди» штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 11.11.2016 року №.

Апелянт посилається на те, що фінансовий результат позивача за 2015 рік для цілей оподаткування був збільшений на суму 172178672 грн., яка включає суму 117377070 грн. та спочатку зазначена сума була включена до складу витрат у бухгалтерському обліку, а потім виключена з витрат для цілей оподаткування в податковому обліку. Тобто, проценти за користування кредитом в податковому обліку виключені з витрат підприємства за 2015 рік та ці операції не вплинули на обєкт оподаткування податком на прибуток.

Колегія суддів не приймає вказані доводи апелянта, оскільки сума відсотків, нарахована на користь компанії «Marfin Popular Bank Public Co LTD» в розмірі 117377070 грн., вплинула на обєкт оподаткування податком на прибуток підприємств за 2015 рік з підстав відображення цієї суми в графі 03РІ декларації з податку на прибуток за 2015 рік, як різниці, яка виникає відповідно до Податкового кодексу України в розмірі 717730769 грн., що впливає на обєкт оподаткування графи 04, яка складається з рядків 02 та 03 та обєкт оподаткування склав НОМЕР_2 грн.

Відповідно до п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України обєктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Стосовно доводів апелянта про порушення податковим органом порядку проведення перевірки по контрольованим операціям, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно до п. 75.1 ст. 75, п. п. 78.1.2 п. 78.1, п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити, в тому числі, документальні позапланові виїзні перевірки.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності обставини, зокрема, не подання платником податків в установлений законом строк податкової декларації, розрахунку, звіту про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом. Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС в Одеській області проводилася документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ОСОБА_2 бізнес погляди» з питань неподання в установлений термін звіту про контрольовані операції за 2015 рік, про що свідчить наказ про проведення перевірки від 11 липня 2016 року №1063 та направлення на перевірку №1711/14-07 від 11 липня 2016 року.

При цьому, копію наказу №1063 від 11 липня 2016 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки вручено представнику позивача перед початком перевірки та предявлене направлення на перевірку.

Таким чином, у Головного управлінням ДФС в Одеській області були підстави для проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, податковим органом додержаний порядок проведення такої перевірки, передбачений Податковим кодексом України.

Посилання апелянта на особливий порядок проведення перевірки контрольованих операцій, передбачений ст. 39 Податкового кодексу України, суд не приймає до уваги, оскільки перевірка позивача не проводилася з питань проведення контрольованих операцій, а стосувалася саме неподання звітності, а апелянт, в свою чергу, не скористався правом на не допуск працівників податкового органу до перевірки, передбаченим ст. 81 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ТОВ «ОСОБА_2 бізнес погляди» є обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 бізнес погляди» залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 27.07.2017 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: А.В.Крусян