Справа № 579/751/17
Суддя: Моргун О. В.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 579/751/17
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2017 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Моргун О.В.

з участю секретаря Малик Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до УСЗН Кролевецької РДА із позовом, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність УСЗН Кролевецької РДА щодо перерахунку щорічної одноразової допомоги до 5 травня 2016 року у розмірі встановленому ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік протиправною;

- зобов'язати здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити 4730 грн. щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Свої вимоги мотивує тим, що він є учасником бойових дій та має право на пільги учасникам бойових дій, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 05 травня у розмірах передбачених ст.ст.12-16 цього Закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку, або через установи банків; пенсіонерам за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами за місцем їх проживання чи одержання утримання.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 травня 2016 року 1130 грн. Таким чином він повинен був отримати у 2016 році 5650 грн. Проте фактично він отримав 920грн. соціальної допомоги. Таким чином, недоплата за 2016 рік становить 4730 грн.

На початку лютого 2017 року він звернувся до відповідача із листом про виплату йому недоплаченої грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік у сумі 4730 грн, однак недоплаченої допомоги він не отримав.

Позивач у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Надав письмову заяву в якій просить суд розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю (а.с.20)

Представник відповідача - УСЗН Кролевецької РДА в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заперечення на позов в якому просить суд залишити позов без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду або відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю (а.с.15-16, 21).

У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оглянувши особову справу за №17204 УБД АТО відносно ОСОБА_1, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1, видане начальником УМВС України в Сумській області 25 червня 2015 року (а.с.8) та має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

ОСОБА_1, як учасник бойових дій отримав щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік у розмірі 920 грн. згідно з постановою КМУ від 02.03.2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Щорічна разова грошова допомога було отримана позивачем 14.04.2016 року, що ним і не заперечується.

Про порушення своїх прав позивачу ОСОБА_1 стало відомо після 10 лютого 2017 року, коли він звертався до УСЗН Кролевецької РДА із заявою про виплату йому недоплачену частину одноразової грошової допомоги (а.с.25).

Із адміністративним позовом до УСЗН Кролевецької РДА про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії ОСОБА_1 звернувся до суду 17 травня 2017 року, а тому строк передбачений ч.2 ст.99 КАС України ним не порушений.

Згідно з ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Згідно з ч.2 ст.4 Бюджетного кодексу України бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України.

Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу.

Законом України від 28.12.2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 01.01.2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення ст.ст.12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, із набуттям чинності Закону України від 28.12.2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Як зазначено у рішенні Конституційного суду України від 03.10.1997 у справі №18/183-97, конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах слід застосовувати положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше та лишається діючою на момент протікання правовідносин.

Враховуючи, що Закон України від 28.12.2014 року N 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» прийнятий пізніше Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», то у даному випадку, підлягають застосуванню норми Закону України від 28.12.2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин».

Кабінетом Міністрів України на виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України прийнято постанову від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Підпунктом 2 пункту 1 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України установлено, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків становить 920 грн.

Конституційний Суд України в рішенні від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 зазначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування кожного на достатній життєвий рівень. Конституційний Суд України виходить із того, що додержання конституційних принципів соціальної і правової держави, верховенства права обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розмірності з урахуванням обов'язку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України.

Конституційний Суд України виходить із того, що додержання конституційних принципів соціальної і правової держави, верховенства права обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розмірності з урахуванням обов'язку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість її фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч.1 ст.17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Право встановлювати законодавчі обмеження щодо соціальних виплат узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у справі "Валентина Ніканорівна Великода проти України", яка полягає в тому, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акту, яким встановлено таке право власності. Крім того, суд стверджує, що перша і найважливіша вимога ст. 1 Протоколу № 1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. При цьому Суд зазначає, що зменшення розміру пенсії очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 р. у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально - економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004 року.

Щодо посилання позивача на рішення Європейського суду у справі "Кечко проти України", суд вказує на те, що правовідносини, які розглядав Європейський суд, не є тотожними правовідносинам, що склалися по цій справі.

Невід'ємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави. Одним із таких органів є Кабінет Міністрів України, який згідно з п.2 ч.1 ст.20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону України про Державний бюджет на відповідний рік.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік, виплачений ОСОБА_1 у розмірі 920 грн, відповідає нормам чинного законодавства України, і права позивача не є порушеними, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 17, 18, 19, 70, 71, 158-163 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - за необґрунтованістю.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кролевецький районний суд Сумської області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги.

Постанова суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги.

Постанова виконана суддею на комп'ютері в нарадчій кімнаті.

Суддя: О. В. Моргун