Справа № 752/12159/15-а
Суддя: Шумко А. В.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/2/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 лютого 2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шумко А.В.,

за участі секретаря - Лебедєва В.В., Симоненко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними та скасуваня розпорядження та рішення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з адміністративним позовом, просить визнати протиправним та скасувати Рішення Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва № 328 від 25.04.2014 року про утримання з нього сум пенсій, а також визнати протиправним та скасувати винесене відносно нього Розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва № 182205 від 02.04.2014 року.

В обґрунтування позову вказує, на те, що 30 березня 2015 р. його представник була ознайомлена із прийнятими рішеннями та розпорядженнями, в тому числі з рішенням № 328 від 25.04.2014 р. та розпорядження № 182205 від 02.04.2014 р. які він вважає такими, що винесені з порушенням законодавства.

З 22 липня 1996 року позивачу Голосіївським районним управлінням ПФУ в м. Києві була призначена та нараховувалась пенсія зі зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. за 2 категорію. Пенсія призначена з урахування загального стажу роботи, що складав на той час 32 роки 6 місяців і 13 днів. При проведенні розрахунку даної пенсії Голосіївським районним управлінням ПФУ були враховані всі подані ним документи (подання, заяви, довідки з місця роботи, довідки про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, довідки про заробіток для обчислення пенсії, копії трудової книжки, копія паспорту, копія ідентифікаційного коду, тощо).

В період часу з призначення пенсії по 30.04.2014 року ОСОБА_1 пенсія підвищувалась з врахуванням поданих документів, заробітної плати та загального стажу який станом на грудень 2010 року становив 48 років 5 місяців 9 днів. Жодних зауважень чи повернення документів від працівників Голосіївського районного управління ПФУ в м. Києві при призначенні та підвищенні або перерахунку пенсії, не було.

З 01 січня 2014 р. Голосіївським районним управлінням ПФУ в м. Києві йому сплачувалась пенсія в розмірі 4550,33 грн. щомісячно, знову, без жодних зауважень. Виплата пенсії у такому розмірі відбувалася по 30 квітня 2014 р.

З травня 2014р. по теперішній час він отримує пенсію, нараховану Голосіївським районним управлінням ПФУ в м. Києві в меншому розмірі, що становить 4122,23 грн. Відповідач щодо нього вчинив дії які грубо порушують чинне законодавства та його пенсійні права. Також відповідачем порушено строк позовної давності щодо проведення будь-яких санкцій, перевірок, утримань нарахувань пенсії щодо поданих документів у 2010 році.

Вважає такі дії Голосіївського районного управління ПФУ неправомірними, які суперечать вимогам Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 Прикінцевих положень Закону «України «Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Законодавством України не передбачено зупинення нарахування пенсії та проведення розрахунку пенсії спочатку, ніби пенсіонер виходить на пенсію вперше. Проте саме ці дії були здійснені Голосіївським районним управлінням ПФУ в м. Києві, що грубо порушує його права.

Зазначає, що згідно діючого законодавства України, передбачено нарахування пенсії з накопиченням всіх показників та нараховується довічно.

Після кожної подачі ним документів для перерахунку пенсії, Голосіївське районне управління ПФУ в м. Києві вивчало та узгоджувало нарахування збільшення розміру пенсії на протязі 2-3 місяців з обов'язковим узгодженням із вищестоящою організацією, а перед виплатою нарахування підписувались начальником управління Голосіївського районного управління ПФУ в м. Києві з обов'язковими підписами головних спеціалістів. Відтак, у відповідача на протязі 18 років не виникало сумніву щодо наданих документів, не проводились зустрічні перевірки підприємств, що надавали дані документи, відповідно відсутні будь-які законні підстави для зменшення розміру виплачуваної йому пенсії та стягнення з нього будь-яких виплат.

При проведенні всіх перерахунків за заявами та поданими документами, як за основним місцем роботи так і за сумісництвом, що були надані ним (в період 1996, 1998, 2004, 2007, 2010 роки), Управлінням Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва неодноразово були прийняті рішення врахувати дані періоди роботи, та було призначено пенсію за новими розмірами, що свідчить про те, що відповідачем була проведена правова експертиза змісту та належного оформлення представлених заявником документів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що підставою для зменшення розміру пенсії, яку раніше отримував позивач, стало виявлення в 2012-2014 роках неможливості здійснення перевірки документації ТОВ «Корсар», у зв'язку із її вилученням слідчими органами, а звіт цього підприємства про сплату збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування викликає у відповідача сумнів. Також було виявлено, що є сумніви у достовірності документації СП «Джоін Агро Інтернейшел ЛТД», оскільки були отримані відомості про ліквідацію цього підприємства та відсутності передачі документації до архіву Болградської районної Ради за місцем реєстрації підприємства, та виникли сумніви у сплаті цим підприємством сум страхових внесків.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За змістом ст.19 Конституції України органи Державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Відповідно до вимог ст.ст. 65-66, 97-99 Закону України «Про пенсійне забезпечення» середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. У разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід) у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку. До заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Пенсії щороку підвищуються відповідно до індексації грошових доходів населення, але не менш як на 2 проценти заробітку, з якого обчислено пенсію. В усіх випадках зазначене підвищення не може бути менше 2 процентів мінімальної пенсії за віком. Перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв'язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону. Перерахунок пенсій, призначених за раніше діючим законодавством, провадиться із середньомісячного заробітку за останніх 24 або будь-які 60 місяців перед призначенням пенсії, або перед введенням в дію цього Закону, або з заробітку, з якого було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, із застосуванням статей 64-67 цього Закону.

Відповідно до Постанови Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання (реєстрації), а при необхідності - його законним представником (батьки або опікун (піклувальник)) за місцем проживання (реєстрації) представника.

До заяви про призначення пенсії, крім інших документів подається довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу до 01.07.2000 р.

Згідно п. 35, п. 37, п. 38 зазначеного Порядку посадова особа у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і направляє їх до органу, що призначає пенсію, за місцезнаходженням підприємства, установи, організації або за місцем проживання (реєстрації) особи. Орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

а) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема, законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом; відповідальності суб'єктів системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 р. «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», яка є правовою нормою загального характеру, що регулює порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення,характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно п.11 ч.2 ст.64 до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - виконавча дирекція пенсійного фонду зобов'язана - письмово інформувати застрахованих осіб про набуття права на призначення пенсії і порядок її призначення, про призначення або відмову в призначенні пенсії, її розмір, порядок виплати, а також про можливість та умови переходу на інший вид пенсії та порядок оскарження рішень виконавчих органів Пенсійного фонду; п.12 ч.2 ст.64 попереджати пенсіонера в письмові формі за місяць до закінчення строку, на який призначена пенсія, про дату та підстави її виплати. Жодних дій зі сторони відповідача позивачу повідомлено не було.

В судовому засіданні встановлено, що 22 липня 1996 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії як ліквідатора наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії.

Позивачу була з 22.07.1996 року призначена пенсія як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. 2 категорії. Пенсія призначена з урахування загального стажу роботи, що складав 32 роки 6 місяців і 13 днів. При проведенні розрахунку пенсії були враховані всі подані ним документи (подання, заяви, довідки з місця роботи, довідки про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, довідки про заробіток для обчислення пенсії, копії трудової книжки, копія паспорту, копія ідентифікаційного коду, тощо).

В подальшому відповідач проводив перерахунки отримуваємої позивачем пенсії, при цьому Голосіївським районним ПФУ для здійснення перерахунків пенсії були враховані документи, що надавались (подання, заяви, довідки з місця роботи, довідки про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, довідки про заробіток для обчислення пенсії, копії трудової книжки, копія паспорту, копія ідентифікаційного коду тощо).

На вимогу Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва позивач отримав довідку від Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва щодо платежів по страховим внескам ТОВ «Корсар», щодо інших підприємств, на якіх він також працював, аналогічні довідки не вимагались. Тільки після отримання всіх документів відповідачем була нарахована та виплачувалась пенсія позивачу.

Зауважень чи повернення документів від Голосіївського районного управління ПФУ в м. Києві при призначення та виплаті за період з липня 1996 року, не було. В подальшому пенсія перераховувалась відповідачем відповідно до чинного законодавства, розмір пенсії збільшувався після таких перерахунків та становив 4550,33 грн., без жодних зауважень. Виплата пенсії у такому розмірі відбувалася по 30 квітня 2014 року, а з 01 травня 2014 р. Голосіївським районним управлінням ПФУ в м. Києві позивачу сплачувалась пенсія в меншому розмірі - 4122,23 грн.

Таким чином з травня 2014 р. відповідач в односторонньому порядку зменшив розмір пенсії, яку отримував позивач.

При цьому відповідачем не було ознайомлено позивача з винесеним рішенням та винесено відповідне розпорядження щодо утримання надмірно виплачених сум пенсії без отримання в позивача відповідної згоди.

Так ОСОБА_1, відповідачем спочатку видано Розпорядження № 182205 від 02.04.2014 року, після чого прийнято відносно пенсіонера ОСОБА_1 рішення № 328 від 25.04.2014 року про утримання сум пенсій, надмірно виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його сторони. (а.с. 15, 16).

При цьому у рішенні № 328 від 25.04.2014 року не зазначено в чому полягає зловживання з боку ОСОБА_1, та яке він має відношення до вилучення документації слідчими органами у ТОВ «Корсар», та передачі документації СП «Джоін Агро Інтернейшел ЛТД» до архіву органів державної влади.

А також відповідачем у судовому засіданні не доведено вини позивача у здійсненні будь яких зловживань при призначенні пенсії. Подані відповідачем документи, на думку відповідача начеб-то доводять провину пенсіонера, є лише констатацією певних обставин.

Відповідачем не доведено правомірності свого рішення № 328 від 25.04.2014 року, в контексті ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача в своїх запереченнях посилається на лист отриманий із трудового архіву Болградського району по ТОВ «ДжоінтАгроІнтернейшел». Даним листом підтверджено, що в даний архів не було передано жодних документів підприємством. Проте не передача документів не свідчить про недійсність документів, що знаходяться в пенсійній справі. Представником відповідача не надано доказів щодо правомірності неврахування при винесенні оскаржуваних розпорядження та рішення документів як ТОВ «ДжоінтАгроІнтернейшел» так і ТОВ «Корсар».

Відповідно до ч.1.ст.64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: п.1. отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності відомості, пов'язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених законом.; 6) застосовувати фінансові санкції та нараховувати пеню; 7) стягувати з платників страхових внесків несплаченої суми страхових внесків, тощо.

Жодних дій відповідно до ч.1.ст.64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при прийнятті документів відповідачем не було здійснено.

Згідно ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійною фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Стаття 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачає, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що обов'язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера, та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування, яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються з страхувальника.

Оскільки жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсій у більшому розмірі, з боку ОСОБА_1 допущено не було, а доказів які б підтверджували фіктивність виданих довідок суду не надано, то і підстав для прийняття рішення № 328 від 25.04.2014 року про стягнення надміру виплаченої пенсії з пенсіонера у суб'єкта владних повноважень не було.

Згідно ч. 2 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Згідно п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

За наведених обставин позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного ст. 19 Конституції України, ст.ст. 10, 41, 45, 50 Закону України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 1215 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 6, 10, 11, 18, 71, 159, 160-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними та скасуваня розпорядження та рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва №328 від 25.04.2014р. про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його сторони.

Визнати протиправним та скасувати розрядження Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва №182205 від 02.04.2014р.

Постанова, відповідно до ч.1 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову, відповідно ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, до адміністративного суду апеляційної інстанції через Голосіївський районний суд м.Києва з одночасним надсиланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: А.В. Шумко