Справа № 814/1163/17
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

25 липня 2017 року Справа № 814/1163/17

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Марича Є.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1

доГоловного Управління Держгеокадастру України у Миколаївській області, пр. Миру, 34,Миколаїв,54034

провизнання протиправними дії, зобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправною відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1, зобов'язання відповідача розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населеного пункту).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ще 30.09.2016 року звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту. 07 грудня 2016 року відповідачем відмовлено у наданні дозволу, повернуто надані матеріали на доопрацювання та повідомлено, що дана земельна ділянка заброньована для передачі учасникам АТО. На думку, позивача зазначена обставина не може бути підставою для відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити з підстав викладених в письмових запереченнях.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

30 вересня 2016 року позивач звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка знаходиться в межах території Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населеного пункту).

Відповідачем направлено на адресу позивача лист від 07.12.2016 року №К-6226/6-16-СГ, яким Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області відмовило позивачу у задоволенні зазначеного клопотання та повернуло матеріали, оскільки дана земельна ділянка згідно інформації Відділу Держгеокадастру у Миколаївській області зарезервована для передачі учасникам антитерористичної операції на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 03.06.2016 року №79, виданого на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 р. №898 .

Так, Кабінетом Міністрів України Розпорядженням №898-р від 19.08.15 "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками", доручено Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру, обласним та Київській міській державним адміністраціям доручено за участю з органами місцевого самоврядування визначити протягом місяця на території відповідної області земельні ділянки для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції.

03 червня 2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області видано наказ №79 "Про визначення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані учасникам АТО", відповідно до якого включено 67,1161 га земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах Софіївської сільської ради.

Відповідно до ч.4 ст.122 Земельного Кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з ч.6,7 ст.118 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України підставою для відмови у надання дозволу на розроблення проекту землеустрою лише невідповідність місце розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, місце розташування земельної ділянки, щодо якої звернулась позивач, не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, оскільки стосовно саме цієї земельної ділянки відповідно до ст.12 Закону України, Розпорядження КМУ №898-р від 19.08.15 та наказу Головного управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області від 03.06.2016 №79 вирішено передати її у власність громадян - учасників АТО.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідачем, як суб'єктом владних повноважень повністю доведено правомірність своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Є.В. Марич