Справа № 456/2/17
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/4650/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,
суддів Довгополова О.М., Глушка І.В.,
за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,
представника позивача Мартинишин І.І.,
представника відповідача Дзяди О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.03.2017 року у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Управління Державної казначейської служби України у Личаківському районі м.Львова Львівської області, третя особа ОСОБА_1 про визнання дій незаконними,-
ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 30.03.2016 року звернулася до суду з позовом до управління Державної казначейської служби України у Личаківському районі м.Львова Львівської області третя особа ОСОБА_1 уточнивши позовні вимоги просить визнати дії Управління Державної казначейської служби України у Личаківському районі м. Львова Львівської області щодо прийняття до виконання виконавчого листа від 02.07.2008 року у справі №2а-15/08, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області, незаконними.
Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.03.2017 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов повністю, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 25.12.2015 року до Управління Державної казначейської служби України у Личаківському районі м. Львова Львівської області надійшов дублікат виконавчого листа, виданого 01.12.2009 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області по справі №2а-15/08, про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 заборгованості.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (в редакції закону станом на 16.04.2009 року, яка діяла на момент видачі виконавчого документу) виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.
Пунктом 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) від 04.11.2010 № 2677-УІІ, встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.
Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент видачі наказу) та статті 23 вказаного Закону ( в редакції на дату видачі постанови про повернення виконавчого документа від 29.12.2012 року), строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема пред`явленням виконавчого документа до виконання, частковим виконанням рішення боржником, наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого листа стягувачу у зв`язку із неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.
Тому трьохрічний строк закінчується після трьох років з дня його повернення без врахування до нового строку часу до пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчується після збігу трьох років з дня його повернення (тобто з 29.12.2012 року), без врахування до нового строку часу до пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Виконавчий лист Стрийського міськрайонного суду Львівської області по справі № 2а-15/08 виданого 01.12.2009 року, стягувач ОСОБА_1 пред`явив до примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області. Постановою державного виконавця від 29.12.2012 року виконавчий лист повернуто у зв`язку з неможливістю його виконання.
Відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 лютого 2016 року по справі № 456/42/16-а, 2-а/456/28/16 скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 до Державного виконавця Пустомитівського районного управління юстиції Партема Михайла Богдановича відмовлено. Позивач просив визнати незаконними дії відповідача та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження від 16 грудня 2015 року та про повернення виконавчого документа стягувачу від 22 грудня 2015 року (ВП№49676062).
У відповідності до частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України, частини 1 статті 255 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Суд вважає, що у відповідача були відсутні підстави передбачені пунктом 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» для повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки такий пред`явлено до виконання в межах установленого строку.
Виконавчі документи, видані до набрання чинності Закону України «Про виконавче провадження» від 04.11.2010 № 2677-УІ пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі, а саме на момент видачі виконавчого листа згідно пункту 1 частини 1 статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент видачі виконавчого листа) передбачав, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.
Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа по справі № 2а-15/08 виданого 01.12.2009 року до виконання закінчується після збігу трьох років з дня його повернення (тобто, з 29.12.2012 року), а тому виконавчий лист можна було пред`явити до виконання в строк до 29.12.2015 року.
Крім того, судом встановлено, що 11.10.2016 року до Управління Державної казначейської служби України у Личаківському районі м. Львова Львівської області надійшов лист військової частини НОМЕР_1 від 11.10.2016 № 350/486/1/1800 щодо не заперечення в списанні з рахунку військової частини коштів на користь стягувача. 17.10.2016 року відповідачем здійснено стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 21220,21 грн. згідно виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області по справі № 2а-15/08.
Згідно частин 1,2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Зважаючи на наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача відповідають Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час виникнення спірних правовідносин), а тому виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, слід відмовити в задоволенні позову.
Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.03.2017 року у справі №813/1036/16-а провадження №2-а/456/2/2014 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді О.М. Довгополов

І.В. Глушко
Повний текст ухвали виготовлено 26.07.2017 року