Справа № 308/5698/16-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 липня 2017 року м. Київ К/800/25225/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 квітня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу охорони здоров'я Ужгородської міської ради, Ужгородської міської поліклініки про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,,

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною відмову Відділу охорони здоров'я Ужгородської міської ради у назначенні та наданні в пільговому порядку лікарських засобів: еуфілін - 2% (в ампулах по 5 мл.); дексаметазон (в ампулах по 1 мл.); симбікорт - 160/4,5 (інгалятор); сальбутамол (інгалятор) та зобов'язати його відновити таке надання.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог до Ужгородської міської поліклініки скасовано, а провадження у справі в цій частині закрито,в іншій частині - рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ці судові рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Вказує, що він відноситься до групи населення, у разі амбулаторного лікування яких лікарські засоби відпускаються безоплатно (Постанова КМУ від 17 серпня 1998 року №1303).

Згідно із пунктом 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що відмовляючи в позові, суди виходили з наступного.

З метою забезпечення раціонального використання бюджетних коштів, усунення множинності рішень щодо безоплатного і пільгового відпуску лікарських засобів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань 17 серпня 1998 року прийнято Постанову Кабінету Міністрів України № 1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення за певними категоріями захворювань» (далі Постанова № 1303)

Пунктом 1 цієї Постанови встановлено, що безоплатний або пільговий відпуск лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування провадиться групам населення та за категоріями захворювань згідно з додатками 1 і 2.

Безоплатно і на пільгових умовах відпускаються лікарські засоби, зазначені у переліку лікарських засобів вітчизняного та іноземного виробництва, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 1996 року № 1071, з урахуванням змін, які вносяться Міністерством охорони здоров'я за погодженням з Міністерством фінансів.

Згідно з пункту 2 Постанови № 1303 відпуск лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах у разі амбулаторного лікування осіб провадиться аптеками за рецептами, виписаними лікарями лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання цих осіб.

Особи, які обслуговуються у відомчих лікувально-профілактичних закладах і мають право на безоплатний або пільговий відпуск лікарських засобів, отримують їх у аптеках, закріплених за цими закладами.

Відтак, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що Відділ охорони здоров'я Ужгородської міської ради не наділений повноваженнями з приводу призначення та відпуску лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно статуту Ужгородської міської поліклініки вона є закладом системи охорони здоров'я, окремою юридичною особою, головною метою якого є задоволення потреб громадян, суспільства і держави в питаннях охорони здоров'я, надання медичної допомоги, збереження генофонду.

Частиною другою статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З наведених вимог закону вбачається, що публічно-правовим спором за КАС України є публічно-правовий спір, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій.

Відтак, як правильно було зазначено судом апеляційної інстанції, оскільки Ужгородська міська поліклініка є закладом системи охорони здоров'я та не є суб'єктом владних повноважень, у розумінні положень КАС України, позовні вимоги до Ужгородської міської поліклініки є спором про право і підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог позивача до Ужгородської міської поліклініки, суд апеляційної інстанції, у відповідності до частини першої статті 157 КАС України, обґрунтовано дійшов висновку про закриття провадження у справі в цій частині.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судових рішень, а викладені в ній доводи перевірені судом і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 квітня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук