Справа № 385/890/17
Суддя: Сліпенко Р. Ю.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/890/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2017 року

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Сліпенко Р.Ю.,

розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Гайвороні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Гайворонської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як ветерану війни - інваліду війни,-

В С Т А Н О В И В :

03 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Гайворонської районної державної адміністрації про поновлення строку на звернення до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Гайворонської державної адміністрації Кіровоградської області. Визнання бездіяльності відповідача управління праці та соціального захисту населення Гайворонської державної адміністрації Кіровоградської області щодо перерахунку щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2016 та 2017 рік протиправною. Зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Гайворонської державної адміністрації Кіровоградської області здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити йому недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як інваліду війни за 2016 та 2017 рік відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідач управління соціального захисту населення Гайворонської районної державної адміністрації надав до суду заперечення, у якому вказав, що позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, та просить суд відмовити в його задоволенні.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши справу в порядку скороченого провадження у відповідності з вимогами статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІІ групи та користується пільгами, встановленими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст.. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня інвалідам ІІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивачу була виплачена грошова допомога до 5 травня 2016 року у розмірі 2310 грн. та до 5 травня 2017 року у розмірі 2700 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році та у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, встановлено виплату інвалідам війни щорічної до 5 травня разової грошової допомоги у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ, яким розділ VI Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно якого норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016, 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" встановлено, що у 2016 та 2017 роках виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і «Про жертви нацистських переслідувань", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, інвалідам війни IІІ групи - 2310 гривень за 2016 рік та 2700 гривень за 2017 рік.

Вказані положення Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року року № 79-VІІІ неконституційними не визнавались, положення постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 є також чинними.

Конституційний Суд України рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У Рішенні №3-рп від 25.01.2012р. Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Закріплений у ст. 8 КАС України принцип верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

На підставі аналізу вказаних законодавчих положень та обставин справи, суд приходить до висновку, що у 2016, 2017 році виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни ІІІ групи, правомірно здійснена в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином призначаючи та виплачуючи позивачу грошову допомогу у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141, відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Поряд з цим, враховуючи те, що позовні вимоги позивача щодо виплати грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік у розмірі, встановленому ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не підлягають задоволенню, то, відповідно, не можуть бути задоволенні вимоги щодо стягнення таких сум, визнання бездіяльності відповідача протиправною та витребування з відповідача відомості щодо нарахування та виплати позивачу щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни за 2016, 2017 рік.

Згідно зі ст. 94 КАС України у зв'язку з відмовою позивачу, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 72, 94, 183-2, 158-163, 185, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Гайворонської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій відмовити повністю.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Гайворонський районний суд шляхом подачі апеляції в 10-денний строк з моменту проголошення постанови.

Суддя: Р. Ю. Сліпенко

Дата документа 13.07.2017