Справа № 822/547/17
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/547/17

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

25 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

секретар судового засідання: Гіюк Д.М.

за участі:

представника позивача: ОСОБА_2

представника третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави до Хмельницької обласної державної адміністрації, Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування дозволу та розпорядження,

В С Т А Н О В И В :

Заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Хмельницької обласної державної адміністрації, Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування дозволу та розпорядження.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, третя особа ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного зясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Представник третьої особи в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Решта осіб, які беруть участь в справі повноважних представників не направили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 19 вересня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Департаменту екоресурсів із клопотанням про видачу дозволу на спеціальне водокористування ставком, що розташований на території Хролинської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області площею 60,0228 га.

23 жовтня 2015 року на підставі вказаного клопотання Департаментом екоресурсів ОСОБА_4 видано дозвіл на спеціальне водокористування №913 для рибогосподарських потреб строком дії до 23 жовтня 2018 року.

14 червня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Департаменту екоресурсів із клопотанням про переоформлення дозволу на спеціальне водокористування в зв'язку із зміною умов водокористування вказаним вище ставком для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей. До листа-звернення про переоформлення третьою особою подано заявку, обґрунтування, план-схему водного об'єкту та схему водокористування та водовідведення.

17 червня 2016 року за результатами розгляду вказаних документів ОСОБА_4 видано дозвіл на спеціальне водокористування №1171 для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей строком дії до 23 жовтня 2018 року.

Розпорядженням голови Хмельницької ОДА від 06 жовтня 2016 №431/2016-р ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки водного фонду в натурі (на місцевості) із земель державної власності площею 66,4241 га, яка знаходиться на території Хролинської сільської ради Шепетівського району за межами населеного пункту, з метою подальшої передачі у користування на умовах оренди для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних та туристичних цілей.

Згідно вказаного дозволу третя особа ОСОБА_4 набув право використання водного об'єкту, розташованого на території Хролинської сільської ради Шепетівського району, для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей із загальним об'ємом води для його наповнення, що не перевищує 799,3 тис. куб. м. на рік.

Рішенням шостої сесії Хмельницької обласної ради №21 від 11 травня 1999 року на території Полонського та Шепетівського районів Хмельницької області з метою збереження унікальних типів і форм рельєфу, рідкісних та зникаючих видів рослин та тварин, занесених до Червоної книги України, створено об'єкт природно-заповітного фонду України - регіональний ландшафтний парк "Мальованка".

Згідно із листа Хмельницької обласної державної адміністрації від 16 червня 2016 року №99/22-41-2622/2016, водний об'єкт, що розташований на земельній ділянці, дозвіл та розпорядження на відведення якої надано ОСОБА_4, знаходиться в рекреаційній зоні регіонального ландшафтного парку "Мальованка", який створений рішенням шостої сесії Хмельницької обласної ради №21 від 11 травня 1999 року.

Заступник прокурора Хмельницької області вважає, що вказані дозволи видано третій особі протиправно, а тому звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах держави.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дозвіл на спеціальне водокористування від 17 червня 2016 року №1171 та розпорядження від 06 жовтня 2016 року №431/2016-р про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки водного фонду в натурі (на місцевості) із земель державної власності є протиправними.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ст.1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно п.2 ч.1 ст.21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Частиною 5 статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Статтями 43, 44 Земельного кодексу України встановлено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об'єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об'єктів природно-заповідного фонду. До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об'єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам'ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об'єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам'ятки садово-паркового мистецтва).

За приписами статті 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186.1 цього Кодексу.

Цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування 7-і в документі, що посвідчує право на земельну ділянку.

Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній та комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.1 ст.50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації", обов'язковій державній експертизі підлягають проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Виходячи з принципу раціонального використання та охорони земель, зазначеному у Земельному кодексі України, зміна виду використання землі повинна проводитися у порядку, встановленому для зміни цільового призначення землі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом України у постанові від 08 квітня 2015 року у справі №6-32цс15.

Розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації від 06 жовтня 2016 року №431/2016-р надано дозвіл громадянину ОСОБА_4 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) її меж як земельної ділянки водного фонду, а не проекту землеустрою щодо її відведення як земельної ділянки природно-заповідного фонду, до якого вона належить, що, в свою чергу, виключає можливість проведення відповідної державної експертизи.

Відповідно до п. 3.4 положення про регіональний ландшафтний парк "Мальованка", затвердженого рішенням Хмельницької обласної ради №15 від 26 вересня 2002 року, в зоні рекреації забороняється: рубки головного користування; будівництво промислових, господарський і житлових об'єктів, не пов'язаних із діяльністю регіонального ландшафтного парку "Мальованка"; розробка корисних копалин, кар'єрів, забір ґрунту; промислова заготівля лікарських рослин, не погоджений із дирекцією рух та стоянки автомобільного транспорту; організація масових спортивних та туристичних заходів; розміщення наметових таборів, човнових станцій, розведення вогнищ поза відведених місць; нерегламентоване застосування хімічних засобів боротьби із шкідниками та хворобами рослин лісу, інші види діяльності, що порушують природні комплекси парку, або знижують природну чи рекреаційну цінність його території.

Отже, земельна ділянка щодо якої прийнято оскаржуване розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 06.10.2016 №431/2016-р, є земельною ділянкою природно-заповідного фонду з особливим режимом використання, на якій розташовано водний об'єкт.

Зазначена обставина також встановлена Київським апеляційним господарським судом у справі №910/7830/16, постановою якого від 26 жовтня 2016 року, яка набрала законної сили.

Вказаною постановою задоволено позов заступника прокурора Хмельницької області про визнання недійсним розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації від 07 грудня 2015 року №606/2015-р про надання дозволу ОСОБА_4 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж згаданої вище земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою подальшої передачі у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб.

У зв'язку із викладеним, суд першої інстанції обґрунтовано зазначає, що Хмельницька обласна державна адміністрація протиправно надала ОСОБА_4 дозвіл на розроблення технічної документації з метою подальшої передачі у користування на умовах оренди для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних та туристичних цілей з огляду на наявні заборони на проведення такої діяльності в межах вказаного регіонального ландшафтного парку.

Згідно ч.1 ст.134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.2 вказаної статті, однією із підстав набуття прав на земельні ділянки державної чи комунальної власності без дотримання цієї процедури є використання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів.

Хмельницькою обласною державною адміністрацією видано ОСОБА_4 дозвіл на спеціальне водокористування №1171 від 17 червня 2016 року, що підтверджується листом відповідача №68/34-12-4039/2016 від 15 вересня 2016 року .

Згідно вказаного дозволу ОСОБА_5 набув право використання водного об'єкту, розташованого на території Хролинської сільської ради Шепетівського району, для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей із загальним об'ємом води для його наповнення, що не перевищує 799,3 тис. куб. м. на рік.

Відповідно до п.3 Порядку видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року №321 (далі - Порядок №321), дозволи видаються на підставі заявки юридичної або фізичної особи з обґрунтуванням потреби у воді.

Наказом Державного агентства водних ресурсів України №9 від 11 січня 2012 року затверджено Регламент (інформаційну картку) погодження клопотання водокористувачів з обґрунтуванням потреби у воді для отримання дозволу на спеціальне водокористування (в частині погодження клопотання водокористувачів з обґрунтуванням потреби у воді в разі використання поверхневих вод).

Разом з цим, у клопотанні, доданому до заяви про надання дозволу на спеціальне водокористування, зазначено недостовірні відомості, що вказаний громадянин є користувачем (орендарем) ставка. Так, у вказаного громадянина потреба у водокористуванні на час звернення до департаменту екології та природних ресурсів облдержадміністрації не була обґрунтована, оскільки будь-які права на використання відповідного об'єкту водного фонду та земельної ділянки, розташованої під ним, для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей на час звернення та на момент розгляду справи судом відсутні.

Відповідно до п.3 Порядку №321, видача дозволів у разі використання поверхневих вод погоджується з Держводагентством.

Однак, в порушення вказаних норм, дозвіл на спеціальне водокористування виданий без погодження Хмельницького обласного у правління водних ресурсів. Висновок Хмельницького обласного управління водних ресурсів від 15 жовтня 2015 року за №1838, що зазначений у оскаржуваному дозволі, був підставою для надання ОСОБА_4 іншого дозволу на спеціальне водокористування №913 від 23 жовтня 2015 року цього ж водного об'єкту, але для рибогосподарських потреб, який було визнано недійсним на підставі заяви ОСОБА_4

Наведені обставини у сукупності свідчать про протиправність та необхідність скасування дозволу на спеціальне водокористування від 17 червня 2016 року №1171, виданого ОСОБА_4 Департаментом екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації, а також розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 06 жовтня 2016 року №431/2016-р про надання ОСОБА_4 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки водного фонду в натурі (на місцевості) із земель державної власності площею 66,4241 га, яка знаходиться на території Хролинської сільської ради Шепетівського району за межами населеного пункту, з метою подальшої передачі у користування на умовах оренди для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних та туристичних цілей.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 01 серпня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7