Справа № 815/2465/17
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2465/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання Мураховська А.І.

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1 (за ордером та витягом з угоди про надання правової допомоги)

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні cправу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності, стягнення грошового забезпечення та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, у якому просив суд: - визнати протиправною бездіяльність начальника Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо не виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20 липня 2016 року по 09 квітня 2017 року, індексації грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20 липня 2016 року по 09 квітня 2017 року та зарахування цього строку до загального строку вислуги у Державній прикордонній службі України; - стягнути з Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20 липня 2016 року по 09 квітня 2017 року у сумі 69 412, 76 грн.; - стягнути з Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України індексацію грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20 липня 2016 року по 09 квітня 2017 року; - зобов'язати зарахувати час вимушеного прогулу за період з 20 липня 2016 року по 09 квітня 2017 року до загального строку вислуги у Державній прикордонній службі України.

Ухвалою суд від 26 липня 2017 року задоволено клопотання представника позивача про відкликання адміністративного позову в частині позовних вимог про стягнення індексації грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. Адміністративний позов ОСОБА_3 до Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України в частині позовних вимог про стягнення з Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_3 індексації грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20 липня 2016 року по 10 квітня 2017 року залишено без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20 липня 2016 року по 09 квітня 2017 року та зарахування цього строку до загального строку вислуги у Державній прикордонній службі України позивач зазначив про те, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року по адміністративній справі № 815/5116/16 його було поновлено на посаді молодшого інспектора прикордонної служби І категорії номера обслуги 4 відділення інспекторів прикордонної служби прикордонної застави (м.д. н.п. Курахівка) оперативно-бойової прикордонної комендатури Курахівка з 20.07.2016 року. Вказане судове рішення набрало законної сили після апеляційного перегляду. Наказом начальника Краматорського прикордонного загону від 09 квітня 2017 року №137-ос позивача поновлено на посаді молодшого інспектора прикордонної служби І категорії номера обслуги 4 відділення інспекторів прикордонної служби прикордонної застави (м.д. н.п. Курахівка) оперативно-бойової прикордонної комендатури Курахівка. Однак, всупереч вимогам п. 2 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 299 Положення «Про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», відповідачем не було одночасно вирішено питання про виплату позивачу грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та період вимушеного прогулу з 20 липня 2016 року по 09 квітня 2017 року не зараховано військовослужбовцю до вислуги років в Державній прикордонній службі України.

На підставі викладеного позивач вважає, що відповідач, не виплативши грошове забезпечення за час вимушеного прогулу та зарахування цього строку до загального строку вислуги позивача у Державній прикордонній службі України, допустив протиправну бездіяльність, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та зарахування цього строку до загального строку вислуги у Державній прикордонній службі України.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надав заперечення відповідно до яких зазначив, що начальником Краматорського прикордонного загону не приймалось рішення про поновлення позивача на військовій службі, поновлення відбулось на підставі рішення суду, отже у відповідача не виникло обов'язку одночасно з поновленням позивача на військовій службі (посаді) вирішувати питання про виплату йому грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. Крім того, відповідач не погоджується з судовим рішенням про поновлення позивача на посаді та вказує на його касаційне оскарження. Щодо зарахування періоду вимушеного прогулу до загального строку вислуги позивача, відповідач наголосив, що вказаний період був внесений до загального строку військової служби позивача.

На підставі викладеного відповідач вважає адміністративний позов ОСОБА_3 не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступні обставини та факти.

Так, судом встановлено, що наказом начальника Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України 287-ос від 19.07.2016 року По особовому складу виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення старшого сержанта ОСОБА_3, молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії - номера обслуги 4 відділення інспекторів прикордонної служби прикордонної застави (м.д. н.п. Курахівка) оперативно-бойової прикордонної комендатури Курахівка (підстава: наказ начальника Краматорського прикордонного загону № 286-ос від 18.07.2016 року) (а.с. 9).

Позивач із своїм звільненням з військової служби не погодився та оскаржив наказ начальника Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України №287-ос від 19.07.2016 року По особовому складу до суду (адміністративна справа № 815/5116/16).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року по адміністративній справі № 815/5116/16 задоволено адміністративний позов ОСОБА_3 до Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів № 286-ос від 18.07.2016 року, № 287-ос від 19.07.2016 року, №332 від 08.07.2016 року, поновлення на посаді. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 286-ос від 18.07.2016 року. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 287-ос від 19.07.2016 року. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 332 від 08.07.2016 року. Поновлено старшого сержанта ОСОБА_3 на посаді молодшого інспектора прикордонної служби І категорії номера обслуги 4 відділення інспекторів прикордонної служби прикордонної застави (м.д. н.п. Курахівка) оперативно-бойової прикордонної комендатури Курахівка з 20.07.2016 року (а.с. 10-25).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року залишено без змін (а.с. 26-34).

Рішення суду по адміністративній справі № 815/5116/16 набрало законної сили 28 березня 2017 року.

На виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року по адміністративній справі № 815/5116/16, наказом начальника Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України №137-ос від 10 квітня 2017 року старшого сержанта ОСОБА_3 поновлено в списках особового складу загону, на всіх видах забезпечення та на посаді молодшого інспектора прикордонної служби І категорії номера обслуги 4 відділення інспекторів прикордонної служби прикордонної застави (м.д. н.п. Курахівка) оперативно-бойової прикордонної комендатури Курахівка з 20.07.2016 року (а.с. 85-88).

Проте, одночасно з поновленням ОСОБА_3 на військовій службі (посаді) відповідачем не вирішено питання про виплату позивачу грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та період з 20 липня 2016 року по 09 квітня 2017 року та щодо зарахування вказаного періоду до вислуги років військовослужбовця, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII.

Відповідно до ст. 1-2 вказаного Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно приписів абз. 3 пункту 2 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у разі поновлення на військовій службі (посаді) орган, який прийняв рішення про таке поновлення, одночасно вирішує питання про виплату військовослужбовцю матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час виконання військового обов'язку на нижчеоплачуваній посаді, які він недоотримав внаслідок незаконного звільнення (переміщення). Цей період зараховується військовослужбовцю до вислуги років (як у календарному, так і у пільговому обчисленні) та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання.

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Держприкордонслужба) у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період визначається Положенням «Про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», затвердженим Указом Президента України від 29 грудня 2009 року N 1115/2009.

У відповідності з пунктом 299 Положення, у разі незаконного звільнення з військової служби військовослужбовця, який проходив військову службу за контрактом, він підлягає поновленню на військовій службі на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій ніж попередня, посаді з дня прийняття рішення про поновлення на військовій службі. У разі поновлення військовослужбовця на військовій службі начальник органу Держприкордонслужби, який прийняв рішення про таке поновлення, одночасно вирішує в установленому законодавством порядку питання щодо виплати йому грошового забезпечення та видачі матеріального забезпечення за час вимушеного прогулу, які він недоотримав внаслідок незаконного звільнення. Зазначений період зараховується військовослужбовцю до вислуги років (як у календарному, так і пільговому обчисленні) та до строку вислуги у військовому званні.

Отже, питання щодо виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу вирішується начальником органу Держприкордонслужби одночасно з прийняттям рішення про поновлення військовослужбовця на військовій службі.

Натомість, начальник Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, прийнявши наказ №137-ос від 10 квітня 2017 року про поновлення старшого сержанта ОСОБА_3 в списках особового складу загону, на всіх видах забезпечення та на посаді, жодним чином не вирішив питання щодо виплати незаконно звільненому військовослужбовцю грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Таким чином, судом встановлено недотримання посадовою особою відповідача вимог п. 2 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 299 Положення «Про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України».

З огляду на зазначене, оскільки питання про виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відповідно до встановлених законом вимог вирішується одночасно з прийняттям рішення про поновлення військовослужбовця на військовій службі, а відповідач цього не зробив, пасивність такої поведінки відповідача у спірних правовідносинах суд визнає протиправною бездіяльністю.

Бездіяльність певна форма поведінки, яка полягає у невиконанні дій, пасивність поведінки. Якщо пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень має негативний вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи, то така бездіяльність є протиправною.

Суд також погоджується із позовними вимогами в частині зарахування позивачу періоду вимушеного прогулу з 20 липня 2016 року по 09 квітня 2017 року до вислуги років у Державній прикордонній службі України, оскільки відповідач не надав жодних доказів з приводу того, що вказаний період був внесений до послужного списку військовослужбовця як вислуга років в Державній прикордонній службі України.

Щодо суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20 липня 2016 року по 09 квітня 2017 року позивач заявив до стягнення суму у розмірі 69 412, 76 грн. та надав до суду розрахунок вказаної суми, здійснений головним бухгалтером начальником фінансово-економічного відділу підполковником ДПС України ОСОБА_4 Вказана особа за клопотанням представника позивача надала розяснення стосовно даного розрахунку у судовому засіданні. На підтвердження наявності у вказаної особи спеціальних знань до суду надано диплом спеціаліста за спеціальністю економіка підприємств, службову характеристику, складену начальником Білгород-Дністровського прикордонного загону стосовно підполковника ОСОБА_4 головного бухгалтера начальника фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби).

Дослідивши вказаний розрахунок грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20 липня 2016 року по 09 квітня 2017 року, суд, перевіривши його дані на підставі інших наявних в матеріалах справи доказах, зокрема довідки про доходи ОСОБА_3, виданої за підписами посадових осіб з Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (а.с. 98), вважає його прийнятним для вирахування грошового забезпечення позивача за час вимушеного прогулу.

Таким чином грошове забезпечення позивача за час вимушеного прогулу з 20 липня 2016 року по 09 квітня 2017 року без урахування обов'язкових податків та зборів складає 69 412, 76 грн., які суд вважає необхідним стягнути з Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Також позивачем у даному позові заявлено вимоги про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу у сумі 12800, 00 грн., вирішуючи їх суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи належать й витрати на правову допомогу.

У відповідності з ч. 1 ст. 90 КАС України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1 Закону України від 20.12.2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат, представником позивача надано витяг з угоди про надання правової допомоги №13/17 від 25 квітня 2017 року, укладений між ОСОБА_3 та адвокатом ОСОБА_1, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, профайл адвоката, акт прийому-передачі наданої правової допомоги від 25 липня 2017 року на суму 12 800, 00 грн., а також розрахунок погодинної оплати правової допомоги адвоката, як представника позивача в адміністративній справі та квитанцію до прибуткового касового ордеру на суму 12 800, 00 грн., прийняту від ОСОБА_3 на підставі Договору про надання правової допомоги №13/17 від 25 квітня 2017 року.

Відповідно до розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу, на надання послуг з правової допомоги було витрачено 10 годин. Вартість однієї години розрахована з урахуванням граничного розміру, встановленого Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Таким чином, оскільки адміністративний позов задоволено, суд, у відповідності до приписів ст. 94 КАС України, здійснює розподіл судових витрат на правову допомогу на користь позивача.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та необхідність їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 69, 70-72, 86-87, 90, 94, 122, 158-163, 167, 254-257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності, стягнення грошового забезпечення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо невиплати ОСОБА_3 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20 липня 2016 року по 09 квітня 2017 року та зарахування цього строку до загального строку вислуги років у Державній прикордонній службі України.

Стягнути з Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20 липня 2016 року по 09 квітня 2017 року у розмірі 69 412, 76 грн. (шістдесят девять тисяч чотириста дванадцять гривень 76 коп.) без урахування обов'язкових податків та зборів.

Зобов'язати Краматорський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України () зарахувати ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) час вимушеного прогулу за період з 20 липня 2016 року по 09 квітня 2017 року до загального строку вислуги років у Державній прикордонній службі України.

Стягнути з Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати на правову допомогу у розмірі 12 800, 00 грн. (дванадцять тисяч вісімсот гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано судом 26 липня 2017 року.

Суддя О.В. Глуханчук

.