Справа № 823/486/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

823/486/17

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року справа № 823/486/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Смілянської місцевої прокуратури до Городищенської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов’язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Смілянської місцевої прокуратури подав позов, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Городищенської міської ради щодо не затвердження плану інвентаризації та паспортизації об’єкту благоустрою населення, а саме дитячого майданчика, який розташований за Городищенським районним центром культури за адресою: м. Городище, площа Миру, 1а та зобов’язати Городищенську міську раду вчинити дії щодо розроблення та затвердження плану технічної інвентаризації та паспортизації вказаного дитячого майданчика.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв'язку з відсутністю затвердженого плану інвентаризації та паспортизації таких об'єктів благоустрою населення як дитячий майданчик, який розташований за Городищенським районним центром культури за адресою: м. Городище, площа Миру, 1а, підприємства, установи та організації, у яких ці об'єкти благоустрою перебувають на утриманні, не виконують свого обов'язку щодо їх планової інвентаризації та паспортизації відповідно до вимог статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів». З огляду на функціональне призначення дитячого майданчика невжиття таких заходів може негативно позначитися на загальному стані цих об'єктів благоустрою, що в підсумку може спричинити заподіяння шкоди життю та здоров'ю дітей.

Представник Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області у судовому засіданні 19.07.2017 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надіслав на адресу суду заяву про визнання адміністративного позову в повному обсязі та про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Розгляд справи розпочато у відкритому судовому засіданні, однак у зв’язку з прибуттям у судове засідання не всіх осіб, що беруть участь у справі, суд дійшов висновку про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювати фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено таке.

Як з'ясовано під час розгляду справи, рішенням Городищенської міської ради від 15.06.2011 № 9-13/VІ затверджено Правила благоустрою м. Городище.

Підпунктом 3.1. вказаних Правил благоустрою території м. Городище, передбачено, що усі державні, приватні, громадські організації, установи, підприємства, незалежно від їх відомчого підпорядкування та форм власності, а також орендарі, індивідуальні забудовники та власники будинків зобов’язані підтримувати в належному стані будинки, споруди, дитячі і спортивні майданчики, парки, сквери, пляжі та інші об’єкти.

Листом від 28.02.2017 №218.02/18 Городищенська міська рада Черкаської області повідомила прокуратуру про відсутність затвердженого міською радою плану технічної інвентаризації та паспортизації об’єктів благоустрою, а саме дитячого майданчика, який розташований за адресою: м. Городище, площа Миру, 1а.

Виявлені порушення, на думку прокурора, свідчать про протиправну бездіяльність Городищенської міської ради щодо організації благоустрою населеного пункту, що своєю чергою позбавляє гарантованих Конституцією України прав на безпечні умови для життя і розвитку дітей.

Суд бере до уваги, що в силу положень статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може звернутися до суду щодо визнання протиправними дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій.

Відповідно до частини 3 статті 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб’єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд враховує, що благоустроєм населених пунктів, відповідно до визначення, закріпленого у статті 1 Закону України від 6 вересня 2005 року № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон № 2807-IV) є комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Під заходами з благоустрою населених пунктів, відповідно до цієї ж статті, слід розуміти роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об'єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2807-IV благоустрій населених пунктів передбачає: 1) розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об'єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об'єктів; 2) організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель, інженерних споруд та об'єктів рекреаційного, природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення; 3) створення умов для реалізації прав та виконання обов'язків суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів.

Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону № 2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 2807-IV до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів, створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб), визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

За змістом пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 2807-IV об'єктами благоустрою населених пунктів, серед іншого, є парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам'ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики.

Елементами (частинами) об'єктів благоустрою, відповідно до пункту 8 частини першої статті 21 Закону № 2807-IV, є обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків.

Пунктом 5 частини другої статті 18 Закону № 2807-IV передбачено, що підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об'єктів благоустрою (їх частин), що здійснюються у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

На виконання наведених вище положень статті 18 Закону № 2807-IV Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказом від 29 жовтня 2012 року № 550 затвердило Інструкцію з проведення технічної інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою населених пунктів (далі - Інструкція № 550).

Згідно з пунктом 1.3 Інструкції № 550 під паспортизацією об'єктів благоустрою слід розуміти складання технічних паспортів об'єктів благоустрою за результатами їх інвентаризації; під технічною інвентаризацією об'єктів благоустрою - сукупність заходів з обстеження, спрямованих на підтвердження наявності об'єктів нерухомого майна, елементів благоустрою та оцінку їх технічного стану, а також наявності інженерних мереж на об'єкті благоустрою.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 550 технічна інвентаризація та паспортизація об'єктів благоустрою проводяться власником, балансоутримувачем або виконавцем на підставі договору із замовником або самостійно.

Пунктом 1.5 Інструкції № 550 передбачено, що технічна інвентаризація об'єктів благоустрою може бути плановою або позаплановою. Планова технічна інвентаризація повинна проводитись згідно з планами, затвердженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Разом з тим, з листа Городищенської міської ради Черкаської області від 28.02.2017 №218.02/18, судом встановлено, що рішення щодо затвердження плану технічної інвентаризації та паспортизації об’єктів благоустрою, а саме дитячого майданчика, який розташований за адресою: м. Городище, площа Миру, 1а вказаною міською радою не приймалося.

Таким чином, не прийняття відповідного рішення щодо затвердження плану інвентаризації та паспортизації об’єкту благоустрою населення, а саме дитячого майданчика, який розташований за Городищенським районним центром культури за адресою: м. Городище, площа Миру, 1а фактично суперечить вимогам Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Відповідно до пункту 44 частини першої ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання щодо встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Для підтримання об'єктів благоустрою у належному стані Закон № 2807-IV зобов'язує, зокрема, підприємства, установи, організації у сфері благоустрою населених пунктів проводити їх планову інвентаризацію та паспортизацію. Однією з необхідних умов для належного виконання цього обов'язку є наявність затвердженого плану проведення таких заходів з благоустрою населеного пункту.

За змістом наведених вище положень Закону № 2807-IV та прийнятої на його виконання Інструкції № 550, затвердження планів інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою міста Городище є компетенцією Городищенської міської ради.

Як з'ясовано судом Городищенська міська рада не затверджувала планів інвентаризації та паспортизації дитячого майданчика, який розташований за Городищенським районним центром культури за адресою: м. Городище, площа Миру, 1а.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що відсутність затверджених планових заходів щодо інвентаризації об'єктів благоустрою (дитячого майданчика який розташований за Городищенським районним центром культури за адресою: м. Городище, площа Миру, 1а) свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, яка в свою чергу слугує підставою для невжиття підприємствами, установами та організаціями у сфері благоустрою заходів щодо належного їх утримання. Крім того, зважаючи на цільове призначення такого об'єкту благоустрою як дитячіий майданчик, невиконання суб'єктами благоустрою своїх обов'язків у цій сфері порушує права користувачів цих об'єктів на безпечні умови для життя і розвитку.

Також, суд зазначає, що відповідач визнав адміністративний позов в повному обсязі та не заперечив проти його задоволення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 136 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

Частиною 3 ст. 136 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу адміністративного судочинства України.

Положеннями ч. 3 ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі часткового визнання адміністративного позову відповідачем і прийняття його судом може бути прийнята постанова суду про задоволення визнаних відповідачем позовних вимог відповідно до статті 164 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Позивачем до матеріалів справи не надано документів, що підтверджують судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 41, 86, 94, 122, 159-163, 254-255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Городищенської міської ради щодо не затвердження плану інвентаризації та паспортизації об’єкту благоустрою населення, а саме дитячого майданчика, який розташований за Городищенським районним центром культури за адресою: м. Городище, площа Миру, 1а.

Зобов’язати Городищенську міську раду вчинити дії щодо розроблення та затвердження плану технічної інвентаризації та паспортизації об’єкту благоустрою населення, а саме дитячого майданчика, який розташований за Городищенським районним центром культури за адресою: м. Городище, площа Миру, 1а.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель