Справа № 826/14446/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

26 червня 2017 року справа №826/14446/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду в адміністративній справі

за позовом1. ОСОБА_1 2. ОСОБА_2 3. ОСОБА_3 4. ОСОБА_4 5. ОСОБА_5
до1. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Оберемка Романа Анатолійовича 2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
третя особаПублічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Український фінансовий світ"
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач 1, ОСОБА_1.), ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач 2, ОСОБА_2.), ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач 3, ОСОБА_3.), ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач 4, ОСОБА_4.) та ОСОБА_5 (далі по тексту - позивач 4, ОСОБА_5.) звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Оберемка Романа Анатолійовича (далі по тексту - відповідач 1, Уповноважена особа Оберемко Р.А.) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач 2, Фонд) та в якому просять: 1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 щодо визнання нікчемними договорів банківського вкладу, укладених між кожним із позивачів та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Український фінансовий світ"; 2) зобов'язати відповідача 1подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Український фінансовий світ" за рахунок Фонду; 3) зобов'язати Фонд включити позивачів до Загального реєстру вкладників, які мають право а відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Український фінансовий світ" за рахунок Фонду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/14446/16, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Український фінансовий світ" (далі по тексту - третя особа, ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ"), закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 12 грудня 2016 року представник позивачів позовні вимоги підтримав, представники відповідачів та третьої особи до суду не прибули, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

В адміністративному позові позивачами також заявлено клопотання про визнання поважними причин пропуску звернення до суду та поновлення строку позовної давності, посилаючись на триваючий характер порушень їхніх прав з боку відповідача 1, проживання більшості позивачів на території проведення АТО та відсутність юридичної освіти, що заважало усвідомити момент порушеного права.

Відповідач 2 у письмовому запереченні проти позову зазначив про необґрунтованість заявленого клопотання, виходячи з того, що незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатись не є поважною причиною пропуску строку звернення; на думку відповідача 2, строк звернення до суду в даному випадку має відраховуватись з моменту отримання позивачами повідомлень про нікчемність правочинів, а саме з грудня 2014 року, як вказано у позовній заяві.

Розглянувши у письмовому провадженні заявлене клопотання, дослідивши матеріали справи та норми чинного законодавства, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлює частина перша статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В адміністративному позові позивачі зазначають, що про порушення своїх прав дізналися, отримавши повідомлення Уповноваженої особи про нікчемність правочинів у грудні 2014 року.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до частин першої та четвертої статті 70 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Разом з тим, відповідачі не надали суду доказів, які б достовірно підтверджували, що позивачі дізналися про порушення своїх прав у грудні 2014 року.

При цьому посилання відповідача 2 на отримання позивачами повідомлення про нікчемність правочинів не приймаються до уваги, оскільки, як свідчить зміст таких повідомлень (листи Уповноваженої особи від 19 грудня 2014 року №001/2642, від 19 грудня 2014 року №001/2644, від 22 грудня 2014 року №001/3073, від 30 грудня 2014 року №001/4646 та від 30 грудня 2014 року №001/4677) Уповноважена особа лише повідомила кожного з позивачів про нікчемність укладених із банком правочинів, однак, такі повідомлення не містять посилань на відповідне рішення або оскаржуваний наказ, а також інформації про не включення позивачів до переліку вкладників.

Крім того, суд враховує, що у межах спірних правовідносин порушення прав позивачів носить триваючий характер, оскільки з часу призначення ліквідаційної процедури аж до дня звернення до суду позивачі розраховували на отримання коштів за вкладом.

Суд також погоджується із доводами позивачів, що проживання в зоні проведення АТО ускладнює або взагалі унеможливлює поштовий зв'язок та перешкоджало вчасно звернутися до суду.

Частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси; ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Виходячи із завдань та основоположних принципів адміністративного судочинства, з метою забезпечення права на судовий захист суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачами строку звернення до адміністративного суду.

Таким чином, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску позивачами строку звернення до адміністративного суду та задовольнити клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у цій частині.

Водночас в іншій частині клопотання про поновлення строку позовної давності належить відмовити, тому що Кодекс адміністративного судочинства України не визначає такого поняття як "позовна давність".

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 99, 100, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання поважними причин пропуску звернення до суду та поновлення строку позовної давності задовольнити частково.

2. Визнати поважними причини пропуску звернення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Оберемка Романа Анатолійовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Кузьменко