Справа № 336/1379/17-а(2-а/336/147/17)
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2017 року справа № 336/1379/17-а(2-а/336/147/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А. суддів: Дурасової Ю.В. Баранник Н.П. розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя в якому просив визнати незаконними дії відповідача в частині застосування двоскладової формули при перерахунку пенсії позивача згідно постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2016 №336/2054/15-а провадження №2-а/336/9/2016 та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови суду від 25.01.2016 без застосування двоскладової формули виходячи з середньомісячної заробітної плати за роботу в зоні відчуження з липня 1986 року по грудень 1986 року відповідно до ст. 56, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та призначити ОСОБА_1 основний розмір пенсії за віком у розмірі 4300,84 грн., починаючи з 27 лютого 2016 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою зобовязати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови суду від 25.01.2016 без застосування двоскладової формули виходячи з її середньомісячної заробітної плати за роботу в зоні відчуження з липня 1986 року по грудень 1986 року відповідно до ст..ст. 56, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та призначити ОСОБА_1 основний розмір пенсії за віком в розмірі 4300,84 грн. починаючи з 27.02.2015.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Шевченківським районним судом було помилково розглянуто вже вирішений по суті спір повторно, та в порушення вимог ч. 1 ст. 72, ст.. 255 КАС України допущено оспорення обставин, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

В силу пункту 1 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у квітні 2015 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом в якому просив визнати протиправними дії УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії, зобовязати УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок пенсії відповідно до вимог ст. 56,57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з його середньомісячної заробітної плати за роботу в зоні відчуження з 12.05.2014 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2016 позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок з 27 лютого 2015 року та виплатити на користь ОСОБА_1 пенсію, відповідно до вимог ст. 56,57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з її середньомісячної заробітної плати за роботу в зоні відчуження з липня 1986 року - грудень 1986 року починаючи з 27.02.2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2016 рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Не погодившись з діями відповідача щодо виконання постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2016 позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2016 відповідачем виконана, в тому числі і в частині додаткового збільшення пенсії позивача відповідно до вимог п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проведено перерахунок пенсії відповідача і призначено йому пенсію за віком та обчислено її за «двоскладовою формулою» (ст. 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення»), а саме: за кожний повний рік понад 15 років пенсія була збільшена на 1 % заробітку, але не менш як на 1 % мінімального розміру пенсії.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки позов ОСОБА_1, з приводу якого прийняте судове рішення, є за своїм змістом та суттю зверненням про визнання протиправними дій відповідача по невиконанню судового рішення, порядок розгляду якої встановлено ст. 267 КАС України, що не було враховано судом першої інстанції під час розгляду справи.

Так, колегією суддів встановлено, що спірні відносини виникли внаслідок невиконання відповідачем постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2016 по справі № 336/2054/15-а щодо проведення перерахунку та виплати пенсії позивачеві відповідно до вимог ст. 56,57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з її середньомісячної заробітної плати за роботу в зоні відчуження з липня 1986 року - грудень 1986 року.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Процедура судового контролю у рамках адміністративного судочинства визначена ст. 267 КАС України, відповідно до ч. 1 та ч. 2 цієї статті, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 267 КАС України, особа - позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

У разі відповідності заяви вказаним вище вимогам вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Згідно з ч. 9 ст. 267 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу.

З огляду на наведені вище норми, колегія суддів зазначає, що належним способом захисту прав позивача у спірних відносинах є звернення до суду першої інстанції із заявою про визнання неправомірними дій відповідача, в рамках процедури судового контролю, в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 267 КАС України.

Позивач, звертаючись до суду першої інстанції з даним позовом, фактично просить зобов'язати відповідача виконати рішення суду, яке вже набрало законної сили, і за приписами ст.ст.14, 255 КАС України повинно виконуватися відповідачем без ухвалення будь-яких додаткових судових рішень. Суд першої інстанції не вправі зобов'язувати відповідача виконувати чи не виконувати рішення суду, яке і так є обов'язковим до виконання для осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що даний спір, який склався з приводу невиконання постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2016, не може бути розглянутий судом як новий, в порядку нового позовного провадження. У зв'язку з чим постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2017 року підлягає скасуванню.

Оскільки звертаючись до суду з даним позовом, позивач обрав не передбачений чинним законодавством спосіб захисту своїх порушених прав, який не забезпечує відновлення порушеного права позивача, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 202, 207 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Н.П. Баранник