Справа № 489/2357/17
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/2357/17
Номер провадження 2-а/489/280/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря - Бреженюк Н.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративними позовами ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанов про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовами до Департаменту патрульної поліції України.

З адміністративних позовів вбачається, що 23.04.2017 р. відносно ОСОБА_1, інспекторами патрульної поліції було винесено 3 постанови у справах про адміністративні правопорушення та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафів в розмірі 425 грн. 00 коп. за порушення вимог ч.1 ст. 126 КУпАП, 255 грн. 00 коп. за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП, та 425 грн. 00 коп. за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказані адміністративні стягнення було накладено на позивача через порушення ПДР України. Проте позивач з вказаними постановами не погоджується, оскільки обставини, викладені в них, не відповідають дійсності, правил дорожнього руху він не порушував. Крім того, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, працівниками поліції були допущенні порушення процедури розгляду справ.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати незаконними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР №447461 від 23.04.2017 р., постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР №435340 від 23.04.2017 р. та постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №779694 від 23.04.2017 р.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

23.04.2017 р. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на автомобільній дорозі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, допустив ряд адміністративних правопорушень, внаслідок чого на нього працівниками поліції були накладені адміністративні стягнення.

Так, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на 57 км автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, близ с. Коблево, не виконав вимоги дорожнього знака 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та при перевірці документів не предявив поліс обовязкового державного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.Ґ ПДР України. Його було зупинено інспектором 2 батальйону 1 роти УПП в м. Миколаєві лейтенантом поліції ОСОБА_3 та винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №435340 за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП України передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В той же час, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, зупинившись на вимогу працівника поліції на проїзній частині дороги, не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 9.9.5 ПДР України. За дане правопорушення інспектором 2 батальйону 1 роти УПП в м. Миколаєві лейтенантом поліції ОСОБА_4 було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №447461 за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП України передбачено відповідальність та стягнення за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку…

Відповідно до п. 9.9.б) Правил дорожнього руху України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського.

Також ОСОБА_1 , під час зупинки автомобіля на вимогу працівників поліції, здійснив зупинку на пішохідному переході поміченому дорожньою розміткою 1.14 та дорожнім знаком 5.35.1 та 5.35.2 , чим порушив п.п.19.9.Г та 2.4 ПДР України. В звязку з цим лейтенантом ОСОБА_5 було винесено ще одну Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №779694 за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність та стягнення за … порушення правил зупинок, стоянки...

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач заперечує порушення ним Правил дорожнього руху та зазначає, що інспектором поліції при винесенні постанови не було враховано всіх обставин справи. А саме правил дорожнього руху він не порушував та керував автомобілем відповідно до вимог ПДР України. Крім того, інспекторами патрульної поліції, при винесенні постанов, було допущено ряд грубих порушень процесуального законодавства (ненадання можливості скористатись допомогою фахівця у галузі права, винесення Постанов у невідомому місті, без фактичного розгляду справи та не на місці зупинки, не врахування усіх обставин справи).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина третя ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

При цьому суд наголошує, що зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою врегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте рішення Конституційного Суду України і вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

Відповідно до досліджених у судовому засіданні доказів, відсутні докази, які б підтверджували, що інспектор патрульної поліції при складанні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності діяв не в спосіб, передбачений КУпАП.

Таким чином, суд не може прийняти до уваги твердження позивача щодо неправомірності дій працівників поліції, у тому числі й стосовно виклику адвоката, прізвище та координати якого не були доведені до відома працівників відповідача позивачем своєчасно, до розгляду справи. Крім того, позивач не спростовує тих обставин, які викладені у Постанові БР №435340 від 23.04.2017 р., а саме те, що він не виконав вимоги дорожнього знака 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та при перевірці документів не предявив поліс обовязкового державного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.Ґ ПДР України. Отже в частині скасування цієї Постанови, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

В той же час, суд не погоджується із правомірністю дій відповідача в частині винесення двох інших Постанов, оскільки дії позивача, як покладені в опис наступних правопорушень (здійснив зупинку на пішохідному переході поміченому дорожньою розміткою 1.14 та дорожнім знаком 5.35.1 та 5.35.2 ,не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 9.9.5 ПДР України), були вчинені позивачем під час зупинки автомобіля на вимогу працівників поліції у зазначеному працівником місті та умовах та повинні були контролюватись саме відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані докази у сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно ст. 94 КАС судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 99, 102, 122, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, ст. 288 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанов про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанови у справах про адміністративне правопорушення серії БР № 447461 від 23.04.2017 р. та серії АР № 779694 від 23.04.2017 р., винесені відносно ОСОБА_1 - скасувати.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання повного тексту постанови.

Суддя : Н.С. Тихонова