Справа № 362/2703/17
Суддя: Лебідь-Гавенко Г. М.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2703/17
Провадження № 2-а/362/232/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" липня 2017 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі Харченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції міста Києва ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до інспектора роти №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції міста Києва ОСОБА_2, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції міста Києва ОСОБА_2 серія БР №757871 по справі про адміністративне правопорушення від 11.05.2017 року, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.05.2017 р. гр. він в звязку з виробничою необхідністю припаркував автомобіль Хюндай «Соната» державний номер НОМЕР_1, поряд з будівлею Подільського районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Хорива, 21) на тротуарі з виконанням вимог правил дорожнього руху, залишивши місце для проходу пішоходів більше двох метрів та не заважаючи руху транспортних засобів, доказом чого являється відеозапис та фотознімки місця паркування. Після закінчення судового засідання по справі він підійшовши до вищевказаного автомобіля був зупинений інспекторами патрульної поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у звязку з порушенням ним п. 11.3. Правил дорожнього руху України, а саме, як зазначив інспектор у Постанові від 11.05.2017 року «водій, керуючи транспортним засобом здійснив рух по тротуару». Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 cт. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якого він не вчиняв та обрано кваліфікацію правопорушення, яка навіть не відповідає фабулі зазначеній інспектором у Постанові від 11.05.2017 р. (водій здійснив рух тротуару), тобто постанова є незаконною, недоведеною і необґрунтованою.

В судове засідання позивач не зявився, надіслав заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити (а.с.27).

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про розгляд справи належним чином.

Від представника Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 до суду надішли заперечення, з яких вбачається, що Інспектор Бєлаш A.B. проводив відпрацювання вказаного місця у звязку із неодноразовими скаргами місцевих мешканців, щодо порушення правил паркування. Позивач перебуваючи у вказаному місці жодне виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цього тротуару не вчиняв, а паркувався та рухався по тротуару за власних переконань доцільності, за наявності у пішій доступності платних паркових майданчиків. Окрім цього позивач мав можливість надати підтверджуючі документи щодо виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цього тротуару, однак цього не вчиняв, тому пункти 11.13 26.1 - 26.3 ПДР на позивача, у частині дозволеного руху по тротуару, не можуть поширюватись, просив позов залишити без задоволення, а постанову без змін (а.с. 18-21).

Враховуючи викладене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів у відповідності до ст.128 ч.4 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В силу ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти №7 батальйону №3 І ПП м. Києва ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11 травня 2017 року серії БР№757871 притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, оскільки він керуючи транспортним засобом «HYUNDAI Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2, 11 травня 2017 року о 12 год. 10 хв. в м. Києві вул.. Хорива 16/7 водій керуючи транспортним засобом здійснив рух по тротуарі, чим порушив п. 11.13 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.7).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення та транспорті» роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 11.13 ПДР України визначає, що забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших підїздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил.

Зі змісту спірної постанови про адміністративне правопорушення випливає, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у зв'язку із порушенням позивачем п. 11.13 Правил дорожнього руху, а саме вказано, що 11 травня 2017 року о 12 год. 10 хв. в м. Києві вул. Хорива 16/7 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом здійснив рух по тротуару.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Отже, диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення ними, зокрема, розташування транспортних засобів на проїзній частині, однак у фабулі зазначеної постанови зазначено, що водій здійснив рух по тротуару.

За наведеного нормативного регулювання, суд вважає обґрунтованими доводи позивача з приводу того, що правопорушення, зафіксоване інспектором в оскаржуваній постанові, які передбачені ч.2 ст.122 КУпАП він не вчиняв, оскільки диспозиція вказаної статті не передбачає правопорушення рух по тротуару.

При цьому, суд враховує, що санкцією за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП є накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Відповідно до спірної постанови, на позивача накладено штраф у розмірі 425 грн.

Водночас, ч.1 статтею 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, у межах спору судом встановлено, що відповідачем було неправильно кваліфіковано правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, що потягло за собою притягнення позивача до відповідальності, вид якої за таке порушення правил дорожнього руху не передбачений.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню як протиправна.

При зверненні до суду з позовом позивач є звільненим від сплати судового збору згідно до Постанови Пленуму ВАСУ № 2 від 23.01.2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 122, 213, 222, 251, 268, 278, 279, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 35, 71, 105, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції міста Києва ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Постанову інспектора роти №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції міста Києва ОСОБА_2 серія БР №757871 по справі про адміністративне правопорушення від 11.05.2017 року, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою суду за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко