Справа № 506/291/16-а
Суддя: Меєчко О. М.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 506/291/16-а
Провадження № 2-а/517/5/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_7.,

за участю секретаря Мартинюка Д.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка адміністративну справу за позовом приватного нотаріуса Красноокнянського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_2 до Красноокнянського селищного голови Красноокнянської селищної ради Красноокнянського району Одеської області ОСОБА_3, третя особа: юрисконсульт апарату Красноокнянської селищної ради Красноокнянського району Одеської області ОСОБА_4 про скасування розпорядження № 47 від 01 грудня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Фрунзівського районного суду Одеської області знаходиться адміністративна справа за позовом приватного нотаріуса Красноокнянського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_2 до Красноокнянського селищного голови Красноокнянської селищної ради Красноокнянського району Одеської області ОСОБА_3, третя особа: юрисконсульт апарату Красноокнянської селищної ради Красноокнянського району Одеської області ОСОБА_4 про скасування розпорядження № 47 від 01 грудня 2015 року.

Представник позивача ОСОБА_1 подав до суду три різні письмові заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_7. від участі у розгляді адміністративної справи № 506/291/16-а (заява про відвід судді з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 27 КАС України, заява про відвід судді з підстави, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 27 КАС України, заява про відвід судді з підстави, передбаченої п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 27 КАС України).

Заява про відвід судді з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 27 КАС України мотивована тим, що в провадженні Фрунзівського районного суду Одеської області знаходиться адміністративна справа № 506/291/16-а, яка на переконання сторони позивача помилково була передана з Красноокнянського районного суду Одеської області до Фрунзівського районного суду Одеської області. Не погоджуючись з такою передачею справи позивачем було подано до Красноокнянського районного суду Одеської області апеляційну скаргу на ухвалу судді вказаного суду від 11 січня 2017 року, про що Фрунзівський районний суд Одеської області було проінформовано представником позивача. Крім того, про надходження і направлення поданої позивачем апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду, Фрунзівський районний суд Одеської області було поінформовано листами відповідного змісту за підписом голови Красноокнянського районного суду Одеської області, в яких запропоновано направити адміністративну справу до Одеського апеляційного адміністративного суду. Однак, головуючим у справі суддею вимоги КАС України, на думку заявника, виконано не було та не направлено матеріали адміністративної справи до Одеського апеляційного адміністративного суду, чим було перешкоджено стороні позивача у реалізації права на апеляційне оскарження.

Заява про відвід судді з підстави, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 27 КАС України мотивована тим, що згідно статті 18 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. У випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватись спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ. У Фрунзівському районному суді Одеської області відсутня спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ. Таким чином, без визначення спеціалізації суддів з розгляду конкретних категорій справ, розподіл адміністративної справи № 506/291/16-а та визначення судді ОСОБА_7. головуючим суддею, здійснено без дотримання вимог ст. 15-1 КАС України.

Крім цього, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду у місцевих та апеляційних адміністративних судах, Вищому адміністративному суді України використовується комп'ютерна програма «Діловодство спеціалізованого суду», яка розроблена для судів адміністративної юрисдикції. Однак, Фрунзівський районний суд Одеської області, виконуючи функції суду адміністративної юрисдикції для розподілу справи використав комп'ютерну програму «Д-3», а не необхідну для цього комп'ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду», що є грубим порушенням вимог чинного Положення.

Заява про відвід судді з підстави, передбаченої п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 27 КАС України мотивована тим, що попередньо подані заяви про відвід суду об'єктивно сформували в головуючого судді у даній справі наявний реальний конфлікт інтересів, який спонукає суддю бути прямо чи опосередковано зацікавленим у результатах розгляду адміністративної справи № 506/291/16-а, які на переконання заявника будуть не на користь сторони позивача.

Таким чином, з урахуванням наведеного в трьох заявах, представник позивача ОСОБА_1 вважає, що головуючий у справі суддя є упередженим та необ'єктивним, а тому просить відвести суддю Фрунзівського районного суду Одеської області ОСОБА_7. від подальшого розгляду адміністративної справи № 506/291/16-а, з підстав зазначених в заявах про відвід, а вказану адміністративну справу для її подальшого розгляду передати до Котовського міськрайонного суду Одеської області.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 вимоги своїх заяв про відвід суді підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання призначене на 25 липня 2017 року не з'явилась, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином (т. 3 а.с. 256).

Відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 у судове засідання призначене на 25 липня 2017 року не з'явились, попередньо надали суду письмові заяви, в яких просили провести дане засідання без їх участі (т. 3 а.с. 266, 275). Крім цього, відповідач надіслав до суду письмові заперечення проти заяв про відвід суду, а третя особа письмово викладені позиції, в яких просили у задоволенні заяв представника позивача відмовити повністю з підстав їх необґрунтованості (т. 3 а.с. 258-259, 260-261, 262-263, 267-268, 269-270, 271-272).

З'ясувавши думку учасників судового розгляду, вивчивши заяви про відвід судді та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно із ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 27 КАС України передбачено, що суддя не може брати участь в розгляді адміністративної справи і відводиться, якщо:

1) він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

2) він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Згідно ст. 31 КАС України у разі заявлення відводу (самовідводу) суд повинен вислухати особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думку осіб, які беруть участь у справі.

Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Так, заява про відвід головуючого у справі судді з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 27 КАС України мотивована тим, що в провадженні Фрунзівського районного суду Одеської області, як місцевого адміністративного суду знаходиться адміністративна справа № 506/291/16-а, яка на переконання позивача та її представника була помилково передана з Красноокнянського районного суду Одеської області до Фрунзівського районного суду Одеської області. Не погоджуючись з такою передачею справи позивачем у порядку КАС України було подано до Красноокнянського районного суду Одеської області апеляційну скаргу на ухвалу судді вказаного суду «про задоволення заяви позивачки про відвід» від 11 січня 2017 року, в частині передачі справи для розгляду до Фрунзівського районного суду Одеської області. Про зазначене Фрунзівський районний суд Одеської області було проінформовано представником позивача шляхом надіслання на поштову та електронну адреси відповідної заяви. Крім того, про надходження і направлення поданої позивачем апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду, Фрунзівський районний суд Одеської області було поінформовано листами відповідного змісту за підписом голови Красноокнянського районного суду Одеської області від 26 червня 2017 року, в яких запропоновано направити адміністративну справу до Одеського апеляційного адміністративного суду. Однак, головуючим у справі суддею вимоги КАС України, на думку заявника, виконано не було та умисно не направлено матеріали адміністративної справи, а ні до Красноокнянського районного суду Одеської області, а ні до Одеського апеляційного адміністративного суду, чим було перешкоджено стороні позивача у реалізації свого права на апеляційне оскарження ухвали від 11 січня 2017 року.

22 червня 2017 року до Фрунзівського районного суду Одеської області від позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_1 надійшли клопотання про зупинення провадження у адміністративній справі № 506/291/16-а, з підстави подачі до Красноокнянського районного суду Одеської області апеляційної скарги на ухвалу судді вказаного суду «про задоволення заяви позивачки про відвід» від 11 січня 2017 року, в частині передачі справи для розгляду до Фрунзівського районного суду Одеської області. В зв'язку з цим, у вказаних клопотаннях сторона позивача, також просила направити матеріали адміністративної справи № 506/291/16-а до Одеського апеляційного адміністративного суду для розгляду апеляційного скарги (т. 3 а.с. 130-131, 136-137).

Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 23 червня 2017 року з урахуванням того, що від відповідача та третьої особи до суду надійшли заяви про відкладення розгляду справи, в яких вони просили призначити розгляд справи на іншу дату та наголошували про необхідність повідомлення їх завчасно про надходження до суду будь-яких клопотань для ознайомлення та висловлення своєї позиції, розгляд адміністративної справи № 506/291/16-а було відкладено на 03 липня 2017 року 09 год. 00 хв. (т. 3 а.с. 141-142).

Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 03 липня 2017 року у задоволенні клопотань позивача та її представника про зупинення провадження у адміністративній справі № 506/291/16-а було відмовлено, так як судом встановлено, що обставини на які вказують позивач та її представник, не є підставою для зупинення провадження у справі та не перешкоджають розгляду і вирішенню справи (т. 3 а.с. 165-167).

Крім того, суд зазначає, що на час вирішення клопотання про зупинення провадження в справі у Фрунзівського районного суду Одеської області були відсутні офіційні дані про подану позивачем апеляційну скаргу на ухвалу Красноокнянського районного суду від 11 січня 2017 року.

04 липня 2017 року за вх. № 1145/17-вх. та вх. № 1146/17-вх., тобто вже після постановлення судом ухвали від 03 липня 2017 року, до Фрунзівського районного суду Одеської області від Красноокнянського районного суду Одеської області надійшли листи від 26 червня 2017 року за вих. № 506/291/16-а/2015/2017 та вих. № 506/291/16-а/2016/2017, з яких вбачається, що на адресу Одеського апеляційного адміністративного суду направлено апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 11 січня 2017 року та запропоновано Фрунзівському районному суду Одеської області направити до апеляційної інстанції матеріали справи № 506/291/16-а для розгляду вказаної апеляційної скарги (т. 4 а.с. 2-3, 4).

05 липня 2017 року з урахуванням інформації, яка надійшла до суду та того, що суддею в ухвалі від 03 липня 2017 року встановлено, що подана апеляційна скарга на ухвалу суду не перешкоджає провадженню у справі, судом за вих. № 506/291/16-а/960/2017 від 05 липня 2017 року на адресу Одеського апеляційного адміністративного суду, відповідно до ч. 3 ст. 188 КАС України, були направлені належним чином завірені та сформовані копії матеріалів справи, що необхідні для розгляду поданої позивачем апеляційної скарги (т. 4 а.с. 5).

Таким чином, з огляду на дату коли Фрунзівському районному суду Одеської області офіційно стало відомо про надходження апеляційної скарги позивача на ухвалу Красноокнянського районного суду Одеської області, а саме 04 липня 2017 року, головуючим суддею максимально оперативно було виконано вимоги чинного законодавства та направлено матеріали адміністративної справи для розгляду апеляційної скарги позивача.

Відтак з вищевикладеного вбачається, що заява представника позивача ОСОБА_1 в частині звинувачення судді ОСОБА_7. в порушенні вимог законодавства та відсутності належної компетентності є безпідставною та необґрунтованою, а базується виключно на його трактуванні норм чинного законодавства та суб'єктивній думці.

Заява про відвід судді з підстави, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 27 КАС України мотивована тим, що згідно ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. У випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватись спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ. Положенням про автоматизовану систему документообігу суду визначено, що збори суддів відповідного суду мають право запроваджувати спеціалізацію суддів з розгляду конкретних категорій справ. У Фрунзівському районному суді Одеської області відсутня спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ. Таким чином, без визначення спеціалізації суддів з розгляду конкретних категорій справ, розподіл адміністративної справи № 506/291/16-а та визначення судді ОСОБА_7 суддею, який розглядатиме адміністративну справу, здійснено без дотримання вимог ст. 15-1 КАС України.

Крім цього, як зазначає представник позивача, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду у місцевих та апеляційних адміністративних судах, Вищому адміністративному суді України використовується комп'ютерна програма «Діловодство спеціалізованого суду», яка розроблена адміністратором автоматизованої системи для судів адміністративної юрисдикції. Однак, Фрунзівський районний суд Одеської області, виконуючи функції суду адміністративної юрисдикції для розподілу справи використав комп'ютерну програму «Д-3», а не необхідну для цього комп'ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду», що є грубим порушенням чинного Положення.

Так, відповідно до ст. 18 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення . У випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ . У місцевих загальних судах та апеляційних судах діє спеціалізація суддів із здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх.

Відповідно до п. 2.3.2. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 із подальшими змінами та доповненнями (далі - Положення) збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ у випадках, прямо передбачених цим Положенням.

Згідно із п. 2.3.10. Положення збори суддів відповідного суду мають право запроваджувати спеціалізацію суддів з розгляду конкретних категорій судових справ. Спеціалізація суддів визначається із розрахунку розподілу не менше двох суддів на одну спеціалізацію.

Тобто, виходячи із вищенаведеного, вбачається, що обов'язковим запровадженням спеціалізації у місцевому загальному суді, яким являється Фрунзівський районний суд Одеської області, є спеціалізація суддів із здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх. Поряд з цим, аналізуючи зміст пунктів 2.3.2, 2.3.10., а саме те, що збори суддів відповідного суду «мають право» (визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ/запроваджувати спеціалізацію суддів з розгляду конкретних категорій судових справ), можливо зробити висновок про те, що запровадження спеціалізації суддів з розгляду конкретних категорій судових справ є правом зборів суддів відповідного суду, а не їх обов'язком відповідно.

Крім цього, твердження представника позивача щодо того, що розподіл адміністративної справи № 506/291/16-а, який здійснений без визначення конкретної спеціалізації суддів є порушенням вимог ст. 15-1 КАС України, повністю спростовується пунктом 2.3.21. Положення, згідно з якого автоматизований розподіл судових справ між суддями в судах, в яких відсутня спеціалізація або її застосування неможливе, здійснюється між усіма суддями. Тобто, Положенням дозволено розподіл справ без визначення конкретної спеціалізації суддів.

Також, як слідує з п.17 висновку (2012) № 15 Консультативної ради європейських суддів стосовно спеціалізації суддів вбачається, що спеціалізація видається можливою тільки в достатньо великих для цього судах. В менших судах неможливо запровадити спеціалізовані палати або відповідну кількість таких палат.

Що стосується тверджень представника позивача щодо застосування не тієї комп'ютерної програми при розподілі адміністративної справи № 506/291/16-а, а саме комп'ютерної програми «Д-3», замість необхідної для цього програми «Діловодство спеціалізованого суду», то суд приходить до наступного.

Так, Фрунзівський районний суд Одеської області входить до мережі місцевих загальних судів, затвердженої Указом Президента України від 20.05.2011 року № 591 із змінами «Питання мережі місцевих загальних та апеляційних судів».

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом.

Як було встановлено раніше, адміністративна справа № 506/291/16-а підсудна Фрунзівському районному суду Одеської області, як місцевому адміністративному суду.

Згідно із п. 1.4.3. Положення у місцевих та апеляційних загальних судах (крім апеляційного суду міста Києва) використовується комп'ютерна програма «Д-3», розроблена адміністратором автоматизованої системи для загальних судів.

Використання іншої комп'ютерної програми для місцевих та апеляційних загальних судів чинним Положенням не передбачено.

Таким чином, з урахуванням викладеного, можливо зробити висновок, що розподіл адміністративної справи № 506/291/16-а було здійснено відповідно до вимог КАС України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Заява про відвід судді з підстави, передбаченої п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 27 КАС України мотивована тим, що попередньо подані заяви про відвід суду об'єктивно сформували в головуючого судді у даній справі наявний реальний конфлікт інтересів, який спонукає суддю бути прямо чи опосередковано зацікавленим у результатах розгляду адміністративної справи № 506/291/16-а, які на глибоке переконання заявника будуть не на користь сторони позивача.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 27 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться, якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи та за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Тому, для відведення судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об'єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Водночас, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

При цьому, суд наголошує, що незгода сторони позивача, яка виявилась у подачі заяв про відвід суді, із попередніми рішеннями та діями судді у адміністративній справі № 506/291/16-а не свідчить про упередженість судді, та жодним чином не впливає на безсторонність суду у цій адміністративній справі.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року і, відповідно до статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства (далі - Конвенція) кожен при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування упередженості, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Однак, під час розгляду заяв про відвід головуючого судді, ОСОБА_1 не наведено жодних обставин та не надано доказів, які б свідчили про упередженість головуючого судді, а також того, що головуючий суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи, а всі твердження базуються на його суб'єктивній думці.

Крім того, суд вважає, що безпідставно зазначаючи про порушення суддею ОСОБА_7 вимог законодавства та про його некомпетентність під час розгляду справи № 506/291/16-а, представник позивача зловживає наданим правом заявлення відводу суді, оскільки фактично штучно створює конфліктну ситуацію намагаючись дискредитувати суддю ОСОБА_7. в очах учасників судового розгляду та сторонніх спостерігачів, а сам факт звернення із скаргою та заявами про відвід, використовує для підтвердження наявності упередженого ставлення судді при розгляді даної справи.

Також, із заяви представника позивача ОСОБА_6 вбачається звинувачення судді ОСОБА_7. в порушенні правил заявлення самовідводу, а тому слід зазначити наступне.

Згідно ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон), здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 48 Закону, суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Пунктом 2 ч. 7 ст. 56 Закону визначено, що суддя зобов'язаний дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Статтею 58 Закону визначено, що питання етики суддів визначаються Кодексом суддівської етики, що затверджується з'їздом суддів України за пропозицією Ради суддів України.

У відповідності до ст.5 та ст.6 Кодексу суддівської етики (далі - Кодекс), незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід'ємною складовою справедливого суду.

Суддя повинен виконувати свої професійні обов'язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Статтею 15 Кодексу визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об'єктивного рішення у справі.

У відповідності до п. 2.5. Бангалорських принципів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Нижче наведені приклади таких випадків:

1) у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається;

2) раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок;

3) суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

З аналізу вищевикладеного законодавства вбачається, що як на національному рівні так і на міжнародному рівні врегульовано питання щодо діяльності суддів, в тому числі вирішення питання щодо відводів судді, при чому визначено поняття упередженості та необ'єктивності судді та умови, за яких суддя зобов'язаний заявити собі самовідвід та умови, за яких заява про відвід судді підлягає задоволенню.

Так, зокрема п. 4 ч. 1 ст. 27 КАС України визначено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Однак, під час розгляду заяви про відвід головуючого судді, ОСОБА_1 не наведено жодних обставин та не надано жодних доказів, які б свідчили про упередженість головуючого судді, а всі твердження базуються на його суб'єктивній думці.

Підсумовуючи в сукупності вищевикладене суд вважає, що заяви представника позивача ОСОБА_1 в цілому є безпідставними та необґрунтованими.

Разом з тим, враховуючи те, що довіра до суду є однією із ознак, які впливають як на якість судочинства так і на утвердження поваги громадян до закону і судової влади, з метою усунення будь-яких сумнівів в учасників судового розгляду та сторонніх спостерігачів щодо об'єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної справи, в тому числі щодо можливого суб'єктивного ставлення до сторони позивача враховуючи факт звинувачення, представником останнього, судді ОСОБА_7. в недостатній компетентності, порушенні вимог законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід.

У відповідності до ч. 1 ст. 32 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Враховуючи те, що у Фрунзівському районному суді Одеської області можливо утворити новий склад суду, вказану адміністративну справу необхідно передати до канцелярії Фрунзівського районного суду Одеської області для вирішення питання про її розгляд в іншому складі суду в порядку, визначеному ч.3 ст.15-1 КАС України.

Керуючись статтями 27, 30-32 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заявлений відвід головуючому у справі судді ОСОБА_7 - задовольнити.

Адміністративну справу № 506/291/16-а за позовом приватного нотаріуса Красноокнянського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_2 до Красноокнянського селищного голови Красноокнянської селищної ради Красноокнянського району Одеської області ОСОБА_3, третя особа: юрисконсульт апарату Красноокнянської селищної ради Красноокнянського району Одеської області ОСОБА_4 про скасування розпорядження № 47 від 01 грудня 2015 року передати до канцелярії Фрунзівського районного суду Одеської області для вирішення питання про її розгляд в іншому складі суду в порядку, визначеному ч.3 ст.15-1 КАС України

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: