Справа № 826/19535/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом

Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві

до

Відкритого акціонерного товариства “Либідь-1”

про

стягнення податкового боргу

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту – позивач, ДПІ в Оболонському районі) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відкритого акціонерного товариства “Либідь” (далі по тексту – відповідач, ВАТ “Либідь-1”), в якому, з урахуванням подальшого зменшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача 322 501,84 грн.

Згідно з довідкою ДПІ в Оболонському районі за ВАТ “Либідь-1” обліковується заборгованість (недоїмка) перед бюджетом з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 322 501,84 грн.

Оскільки в добровільному порядку сума заборгованості відповідачем не сплачена, ДПІ в Оболонському районі вважає цю суму податковим боргом та просить стягнути його у судому порядку.

Окружний адміністративний суд міста Києва, не погоджується із позовними вимогами, виходячи з наступного.

Згідно з визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов’язання.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов’язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов’язання та/або пені вважається узгодженою.

Пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлює, що платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як зазначає позивач, спірна сума податкового боргу виникла у ВАТ “Либідь-1” внаслідок несплати самостійно визначеної суми податкового зобов’язання з орендної плати у податковій декларації з плати за землю за 2013 рік.

Суд встановив, що у податковій декларації з плати за землю за 2013 рік відповідач задекларував річну суму орендної плати, яка підлягає сплаті у розмірі 326 809,32 грн. (рівними частками щомісячно 27 234,11 грн.).

Вказане свідчить про те, що за січень-лютий 2013 року відповідачем в повній мірі сплачено земельний податок, більше того, за ним рахувалася переплата і позивач цих обставин не заперечує.

Відтак, сума до сплати за інші 9 місяців - березень-грудень 2013 року, виходячи з наданої відповідачем декларації, мала становити 224 874,20 грн., виходячи з таких розрахунків: 27 234,11 (сума за місяць) * 9 місяців – 20 232,79 (сума переплати) = 224 874,20 грн.

При цьому, згідно з наявним у справі платіжними дорученнями, відповідачем було сплачено суму земельного податку за цей період у розмірі 230 788,44 грн., зокрема за платіжним дорученням № 544 від 31.01.2014 на суму 25 852,00, №461 від 28.02.2013 на суму 27 234,11, №506 від 23.09.2013 на суму 4 468,22, №507 від 30.09.2013 на суму 7 234,11 грн., №501 від 20.09.2013 на суму 50 000,00 грн., №516 від 11.11.2013 на суму 56 000,00 грн., №524 від 02.12.2013 на суму 30 000,00 грн., №536 від 08.01.2014 на суму 30 000,00 грн.

Таким чином, розрахована позивачем сума податкового боргу з плати за землю у розмірі 83 450,81 грн., про стягнення якої він звернувся до суду, в тому числі обґрунтованість здійснених ним розрахунків, матеріалами справи не підтверджуються”.

За таких підстав, сплата ВАТ “Либідь-1” самостійно визначеної суми податкового зобов’язання з орендної плати за 2013 рік встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Частина перша статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Крім того, відповідач надав суду копії виписок банку, які також свідчать про сплату суми податкового зобов’язання з орендної плати за 2013 рік.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт наявності у ВАТ “Либідь-1” спірної суми податкового боргу, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 – 163, 1832, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державній податковій інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві відмовити повністю.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя В.А. Кузьменко