Справа № 359/3418/17
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/3418/17
Провадження № 2-а/359/269/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року о 14 годині 55 хвилин Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірними дії та зобовязання призначити пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати за три роки, що передують призначенню пенсії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом, з проханням : визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком в 2017 році; зобовязати відповідача призначити пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три роки, що передують року звернення, тобто за 2014-2016 роки, починаючи з 10.03.2017 року та виплачувати в подальшому.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. З 08.07.2009 року він перебуває на обліку у Бориспільському обєднаному Управлінню пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до п. «В» ст. 54 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». 10.03.2017 року він подав заяву до відповідача про призначення йому пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». 21.03.2017 року він звернувся до відповідача з заявою про надання розяснення, щодо розрахунку призначеної пенсії. Листом відповідача від 17.03.2017 року та від 29.03.2017 року йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком, обґрунтовано тим, що перехід на пенсію за віком призведе до зменшення пенсії та що при переведенні з одного виду пенсії на інший враховується заробітна плата та період страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховується під час призначення попереднього виду пенсії, тобто за 2008 рік, а не показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії, тобто за 2014-2016 роки.

Позивач зазначає, що з даним рішенням він не погоджується, оскільки відповідно до ст. 6 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» особами, які мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. Крім того зазначено, що у 2009 році позивач набув право на пенсію за вислугою років, і набув на той час права на пенсію за віком, тому не було підстав для вибору пенсіонером виду пенсії з декількох, на які він мав би право. Також відповідачем ототожнені поняття перехід та переведення, вид пенсії по закону № 1058 та різні інші пенсії за іншими законами, що підтверджується новою редакцією ч. 3 ст. 45 Закону № 1058, в якій мова йде про розрахунок пенсії при переведенні з одного виду пенсії на інший по матеріалах пенсійної справи. Тобто при призначенні пенсії за віком, відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, а має місце призначення іншої пенсії по іншому закону.

У судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача заперечував проти позову, просив в задоволенні позовних вимог відмовити та повністю підтримав письмові заперечення на адміністративний позов.

Згідно письмових заперечень на адміністративний позов від 08.06.2017 № 6227/08 (а. с. 48-49)відповідач зазначає, що з 08.07.2009 року позивачу призначено пенсія за вислугу років відповідно до п. «В» ст. 54 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Розрахунок пенсії проведено за нормами ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При переведенні з одного виду на інший враховується заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення попереднього виду пенсії. На момент подачі заяви позивача пенсія за вислугу років становить 4032,31 гривень при страховому стажі 42 роки 4 місці 28 днів та середнього заробітку 6236,16 гривень і коефіцієнті заробітної плати 3.96201, пенсія за віком, за матеріалами пенсійної справи становитиме 3659,44 гривень, тому перехід на пенсію за віком призведе до зменшення пенсії.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, з досліджених письмових доказів встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером, з 08.07.2009 року та отримує пенсію за вислугою років відповідно до п. «В» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

10.03.2017 року позивач звернувся до Бориспільського обєднаного управління пенсійного фонду України Київської області із заявою про призначення пенсії за віком за вислугу років (а. с. 11).

Рішенням Бориспільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 961 від 17.03.2017 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком, та обґрунтовано тим, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення», передбачено, що особам, які мають одночасно право на різні види пенсій, призначається один з цих видів пенсії за його вибором. Зазначено, що право на одночасне отримання пенсії за вислугу років та пенсії за віком ОСОБА_1 не має права та додатково було розяснено позивачу, що він має право перейти з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. При переведенні з одного виду пенсії на інший враховується заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. На момент подачі заяви пенсія за вислугу років становить 4032,31 гривень при страховому стажі 42 роки 2 місяці 28 днів та середнього заробітку 6236,16 гривень і коефіцієнті заробітної плати 3.96201, пенсія за віком, за матеріалами пенсійної справи становитиме 3659,44 гривень, тому перехід на пенсію за віком приведене до зменшення пенсії (а. с. 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII, передбачено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII, особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Так, за ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника.

За правилами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, відмовляючи позивачу у призначені пенсії за віком, зазначав про те, що таке призначення призведе до зменшення розміру пенсії позивачу, при цьому для обчисленні розміру пенсії за віком Управління застосувало показник середньої заробітної плати за 2007 рік у розмірі 1197,91 гривень, що на думку суду не відповідає вимогам чинного пенсійного законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, з урахуванням змін, внесених Законом України «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

В судовому засіданні встановлено, що після призначення йому пенсії за вислугу років, позивач продовжував працювати та сплачував страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу (а.с.17-18).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

В той же час, в даному випадку мало місце звернення позивача за призначенням іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки вище зазначені Закон України «Про пенсійне забезпечення» та Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначають різні підходи (формули) обчислення розміру пенсії, зокрема, обчислення пенсії за вислугу років взагалі не передбачає застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, а обчислюється в процентному співвідношенні відповідних сум грошового забезпечення.

Наведене відповідає висновкам Верховного Суду України, зазначеним в постанові від 9 червня 2015 року, в якій зазначено, що Верховний Суд України вже висловлював свою позицію щодо застосування частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV. Зокрема, у справі № 21-612а14, постанова в якій ухвалена 31 березня 2015 року, він дійшов висновку, що у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Законом № 2262-XII, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон № 1058-ІV, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом № 1058-ІV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

При цьому суд вважає безпідставними посилання відповідача на Постанову Кабінету Міністрів України №327 від 23.04.2012 року «Про підвищення рівня соціального захисту населення», а саме, що згідно п.1 пенсії особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, призначені до 2007 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» без застосування показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, перераховуються у порядку, встановленому абзацом першим цього пункту, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Так, із назви та за текстом вищевказаної Постанови Кабінету Міністрів України №327 від 23.04.2012 року «Про підвищення рівня соціального захисту населення», вона передбачала підстави для перерахунку раніше призначених пенсій, в тому числі особам із числа військовослужбовців, призначені до 2007 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» без застосування показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, тобто не встановлювало та не змінювало порядок призначення (перерахунку) пенсій, визначений Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV.

Таким чином, вимоги позивача щодо зобов'язання обчислювати пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2014-2016 роки, починаючи з 10.03.2017 року підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про виплату пенсії в подальшому в їх задоволенні слід відмовити оскільки вони ґрунтуються на прогнозуванні можливих порушень зі сторони відповідача, та зобовязанні його вчинити певні дії в майбутньому, а отже є передчасними.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1) підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Бориспільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 69, 71, 86, 99,102, 128, 158-163,167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Бориспільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови в призначенні пенсії за віком в 2017 році.

Зобовязати Бориспільське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити пенсію ОСОБА_1 за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три роки, що передують року звернення, тобто за 2014-2016 роки, та здійснити її виплату, починаючи з 10.03.2017 року з урахуванням виплаченої позивачу за цей період пенсії за вислугу років.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бориспільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження і є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Муранова-Лесів