Справа № 816/2187/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/2187/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Голубенко В.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

позивача ОСОБА_1
до відповідача Головного управління Національної поліції в Полтавській області
про скасування наказу, визнання дій незаконними, стягнення грошового утримання, зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Полтавського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про

- скасування наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 30.09.2016 № 319 о/с "Про встановлення розмірів премій поліцейським Головного управління Національної поліції в Полтавській області" у частині невстановлення (встановлення премії 0,00 %) премії ОСОБА_1 на підставі списку працівників БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області на виплату премії за вересень 2016 року;

- визнання позбавлення ОСОБА_1 частини грошового утримання за вересень 2016 незаконним;

- стягнення з Головного управління Національної поліції в Полтавській області невиплачене грошове утримання у розмірі 2895,01 грн на користь ОСОБА_1;

- зобов'язання Головного управління Національної поліції в Полтавській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за втрату частини заробітної плати у зв'язку з несвоєчасною виплатою премії у сумі 2865,01 грн за період з 29.09.2016 по дату проведення виплати, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.10.2016 по дату проведення відповідних виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позбавлення його премії здійснено у звязку з допущенням ОСОБА_1 дисциплінарного проступку в вересні 2016 року, водночас, згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 у випадку допущення поліцейським проступку, який впливає на розмір премії, перерахунок премії проводиться у наступному місяці. Позивач наполягав на тому, що у серпні 2016 року до нього будь-яких дисциплінарних стягнень не застосовувалось. Також позивач зауважив, що відповідно до Положення про преміювання зменшення розміру чи позбавлення поліцейського премії у повному обсязі у кожному окремому випадку оголошується наказом ГУНП та повідомляється поліцейським, проте, за твердженням позивача, його не було ознайомлено з наказом про зменшення (позбавлення) премії.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. У письмових запереченнях відповідач зазначив, що оскарженим наказом ОСОБА_1 був позбавлений премії за вересень 2016 року у повному обсязі у звязку з вчиненням позивачем правопорушення у службовій діяльності: позивач нецензурно висловився по відношенню до працівника кадрів та порушив правила внутрішнього трудового розпорядку, що призвело до затримки на роботі працівників кадрів БПСПОП "Полтава" понаднормовий час. Відповідач зауважив, що розмір премії встановлюється за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи суд вбачає, що ОСОБА_1 з 1992 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 службу в Національній поліції України, серед іншого, з 29.03.2016 на посаді старшого інспектора батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Полтава" Головного управління Національної поліції в Полтавській області /а. с. 29-30/.

Наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 319 о/с від 30.09.2016 "Про встановлення розмірів премій поліцейським Головного управління Національної поліції в Полтавській області" затверджено списки на преміювання поліцейських ГУНП в Полтавській області за вересень 2016 року /а.с. 34/, зокрема ОСОБА_1 встановлено розмір премії за вересень 2016 року в розмірі 0,00%.

Не погоджуючись з вищезазначеним наказом, а також діями відповідача щодо позбавлення ОСОБА_1 частини грошового утримання за вересень 2016 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Матеріалами справи підтверджено, що позбавлення премії ОСОБА_1 (встановлення премії 0,00 %) у вересні 2016 року застосовано у звязку з порушенням останнім службової дисципліни.

Так, старшим інспектором БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 подано 28.09.2016 рапорт за вх. № 795/115/27/01-2016 /а.с. 38/, у якому остання повідомляла командира БПСПОП "Полтава" ОСОБА_4 про те, що 22.09.2016 з метою виконання вказівки керівництва ГУНП та МВС щодо реєстрації особового складу БПСПОП "Полтава" на атестацію особового складу ОСОБА_3 зателефонувала ОСОБА_1 з метою запросити його на реєстрацію (близько 17 години 30 хвилин) та продиктувати смс-повідомлення, яке прийшло на його номер. ОСОБА_1 після численних спроб не зміг продиктувати реєстраційний код, після чого ОСОБА_3 почала запрошувати ОСОБА_1 до місця дислокації батальйону, на що ОСОБА_1 висловився в бік ОСОБА_3 нецензурно та поклав слухавку. З рапорту ОСОБА_3 також вбачається, що ОСОБА_1 зявився до підрозділу близько 20 години 30 хвилин, чим затримав співробітників на роботі.

На вказаному рапорті ОСОБА_3 ОСОБА_4, командиром БПСПОП "Полтава" зроблено візу такого змісту: "т. Гадюченко. Порушити клопотання перед начальником ГУНП щодо зняття премії у 100% розмірі з ОСОБА_1 23.09.16. ОСОБА_4В.".

28.09.2016 ОСОБА_4 подано на імя начальника ГУНП в Полтавській області, полковника поліції ОСОБА_5 рапорт, яким ОСОБА_4 доповів про те, що 22.09.2016 старший інспектор БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 висловлювався нецензурно по відношенню до працівника кадрів та порушив правила внутрішнього трудового розпорядку, що призвело до затримки на роботі працівників кадрів БПСПОП "Полтава" понаднормовий час. Також ОСОБА_4 клопотав про зменшення розміру премії старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 на 100% /а.с. 39/. Указаний рапорт зареєстровано 28.09.2016 за вх. № 795/115/27/01-2016.

Суд зазначає, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції") (далі Постанова № 988).

Пунктом 2 розділу ІІ Постанови № 988 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі Порядок № 669).

Згідно з пунктом 12 Порядку № 669 керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання.

Виплата премії проводиться щомісяця в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

Відповідно до вимог Постанови № 988 та Порядку № 669 наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 03.12.2015 № 31 затверджено Положення про преміювання поліцейських ГУНП в Полтавській області /а. с. 31-33/ (далі Положення).

Відповідно до пункту 2.2 Положення розмір премії визначається за показниками, зазначеними в підпункті 2.1, та залежно від особистого вкладу поліцейського у загальні результати служби.

Умови зменшення або позбавлення премії визначені пунктами 3.1-3.3 Положення.

Так, у разі несвоєчасного виконання та неналежної організації виконання в установлені строки завдань керівники органів та підрозділів ГУНП мають право зменшувати розмір премії.

Керівник органу чи підрозділу має право позбавляти поліцейського премії повністю або частково за:

- невихід на службу без поважних причин;

- уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин), прибуття на службу у нетверезому стані (у стані наркотичного спяніння);

- порушення статутних правил несення служби у добовому наряді або під час патрулювання;

- порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів щодо збереження державної таємниці;

- скоєння аварій, подій, повязаних із загибеллю людей з вини поліцейського під час виконання ними службових обовязків, чи кримінального правопорушення;

- порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до псування спеціальної техніки й озброєння, пошкодження майна, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоди здоровю поліцейським або іншим особам.

Поліцейські можуть бути позбавлені премії в повному обсязі за невчасне (неналежне) виконання покладених на них обовязків, правил внутрішнього трудового розпорядку.

Пунктом 3.4 Положення визначено, що поліцейські позбавляються премії в повному обсязі або частково виключно за той календарний місяць, у якому вони допустити порушення (проступок) або стало відомо про порушення (проступок). Рішення про зменшення розміру або позбавлення премії в повному обсязі оформлюється рапортами (доповідними записками) безпосередніх начальників органів та підрозділів ГУНП про позбавлення повністю або частково премії підлеглим поліцейським. У рапортах (доповідних записках) із клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього. Забороняється позбавляти премії поліцейських протягом кількох місяців за одне і теж допущене порушення.

Отже, з викладеного можна зробити висновок, що позбавлення премії поліцейського (повністю або частково) здійснюється керівником у випадках, визначених пунктами 3.1-3.3 Положення.

Відповідач повязував позбавлення премії ОСОБА_1 виключно з тим, що 22.09.2016 старший інспектор БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 висловлювався нецензурно по відношенню до працівника кадрів та порушив правила внутрішнього трудового розпорядку, що призвело до затримки на роботі працівників кадрів БПСПОП "Полтава" понаднормовий час, фактично за неналежне виконання покладених на них обовязків, правил внутрішнього трудового розпорядку /а.с. 81/. Також у письмових запереченнях відповідач зазначив, що позивачем допущено порушення статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України від 22.02.2006, а саме: з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час /а.с. 80/.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 у період з 09 по 28 вересня 2016 року перебував у відпустці /а.с. 63/, що, у свою чергу, унеможливлює порушення ним правил внутрішнього трудового розпорядку, та не знаходження на робочому місці близько 17 години 30 хвилин 22.09.2016, про що зазначено у рапорті ОСОБА_3В./а. с. 38/. Жодних допустимих та належних доказів, які б спростували зазначене, відповідачем до суду не надано, зокрема не надано доказів відкликання ОСОБА_1 з відпустки у період з 09.09.2016 по 28.09.2016.

Отже, суд дійшов висновку, що порушень правил внутрішнього трудового розпорядку 22.09.2016 о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_1 допущено не було, а отже, і відсутня підстава для зменшення премії (повністю або частково) відповідно до вимог пункту 3.3 Положення.

Стосовно допущення ОСОБА_1 порушення статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України від 22.02.2006, а саме: з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, що виразилось у тому, що 22.09.2016 старший інспектор БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 висловлювався нецензурно по відношенню до працівника кадрів, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 4 Розділу ХІ Закону № 580-VІІІ до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначено Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, що затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV.

Відповідно до положень статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (надалі Дисциплінарний статут) службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Отже, службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, передбаченими такими нормативними актами.

Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Отже, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Як визначено частиною першою статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (частина четверта статті 14 Дисциплінарного статуту).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за №541/23073.

Пунктом 2.1 вказаної Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (пункт 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України).

Із пояснень відповідача та матеріалів справи вбачається, що єдиним доказом порушення позивачем статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України є рапорт старшого інспектора БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 без дати.

Із указаного рапорту ОСОБА_3 вбачається, що останній подано на реєстрацію 28.09.2016 за № 795/115/27/01-2016 /а. с. 38/. Суд звертає увагу, що цього ж дня за тим же реєстраційним номером 795/115/27/01-2016 зареєстровано рапорт ОСОБА_4 на імя начальника ГУНП в Полтавській області, полковника поліції ОСОБА_5 /а.с. 39/. Із письмових пояснень БПСПОП "Полтава", наданих ГУНП в Полтавській області /а.с. 67/, вбачається, що при оформленні документів помилково зареєстровано під одним вихідним номером (вих. № 795/115/27/01-2016 від 28.09.2016) два рапорти, а саме: командира батальйону майора поліції ОСОБА_4 та старшого інспектора майора поліції ОСОБА_3 Водночас, з копії журналу вихідної кореспонденції БПСПОП "Полтава" вбачається, що під вих. № 795/115/27/01-2016 від 28.09.2016 зареєстровано лише рапорт ОСОБА_4 на імя начальника ГУНП в Полтавській області, полковника поліції ОСОБА_5 /а. с. 68-69/. Доказів реєстрації саме рапорту ОСОБА_3 до суду не надано.

Також суд звертає увагу, що рапорт ОСОБА_3 містить візу ОСОБА_4, командира БПСПОП "Полтава" такого змісту: "т. Гадюченко. Порушити клопотання перед начальником ГУНП щодо зняття премії у 100% розмірі з ОСОБА_1 23.09.16. ОСОБА_4В.". Отже, фактично рапорт ОСОБА_3 надійшов на реєстрацію 28.09.2016 вже після погодження у безпосереднього керівника позивача командира БПСПОП "Полтава" ОСОБА_4 (23.09.2016). Жодних пояснень з цього приводу відповідачем до суду не надано.

Досліджуючи надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що рапорт ОСОБА_3 без дати, без належної реєстрації та без проведення відповідного службового розслідування порушення ОСОБА_1 вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України не є належним доказом у розумінні вимог статей 69 та 70 Кодексу адміністративного судочинства України. Жодних інших належних та допустимих доказів неналежної поведінки ОСОБА_1 у позаслужбовий час 22.09.2016 та, відповідно, порушення позивачем вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в вересні 2016 року до суду не надано.

Також суд зазначає, що згідно з пунктом 3.6 Положення зменшення розміру чи позбавлення поліцейського премії в повному обсязі, у кожному окремому випадку оголошується наказом ГУНП та повідомляється поліцейським. Водночас, сторонами не надано жодних доказів ознайомлення ОСОБА_1 з наказом про позбавлення (встановлення премії у розмірі 0,00%) його премії № 319 о/с від 30.09.2016.

Пунктом 4.1 Положення встановлено, що наказ про встановлення розміру премії поліцейським готує управління кадрового забезпечення на підставі поданих до 20 числа поточного місяця списків, погоджених із заступником начальника ГУНП (куратором служби) та затверджених начальником ГУНП. Після цього наказ подається до ОСОБА_6 не пізніше 25-го числа місяця, за який установлюється премія. Натомість, оскаржений наказ датовано 30.09.2016, що є порушенням пункту 4.1 Положення.

З огляду на з'ясовані обставини та викладені норми законодавства, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 30.09.2016 № 319 о/с "Про встановлення розмірів премій поліцейським Головного управління Національної поліції в Полтавській області" у частині невстановлення (встановлення премії 0,00 %) премії ОСОБА_1 на підставі списку працівників БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області на виплату премії за вересень 2016 року прийнятий з порушенням норм чинного законодавства та без встановлення обставин, що є підставою для зменшення (повністю або частково) премії позивачу, тому є протиправним та підлягає скасуванню в цій частині.

Стосовно вимоги позивача про визнання позбавлення ОСОБА_1 частини грошового утримання за вересень 2016 незаконним суд зазначає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки належним способом захисту порушених прав позивача є скасування рішення субєкту владних повноважень, що фактично призвело до позбавлення ОСОБА_1 частини грошового забезпечення премії за вересень 2016 року.

Суд, оцінюючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Головного управління Національної поліції в Полтавській області невиплаченого грошового утримання у розмірі 2895,01 грн на користь ОСОБА_1; зобов'язання Головного управління Національної поліції в Полтавській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за втрату частини заробітної плати у зв'язку з несвоєчасною виплатою премії у сумі 2865,01 грн за період з 29.09.2016 по дату проведення виплати, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.10.2016 по дату проведення відповідних виплат, виходить з такого.

Пунктом 1.2 Положення визначено, що преміювання поліцейських, умови грошового забезпечення яких визначені Постановою № 988, а також іншими нормативно-правовими актами, що регламентують питання грошового забезпечення, здійснюється відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби.

Пунктом 2 Положення визначені показники преміювання, перелік яких є вичерпним та складається з девяти позицій. Положеннями пункту 2.2 Положення передбачено, що розмір премії визначається за показниками, зазначеними в підпункті 2.1 та залежно від особистого вкладу поліцейського у загальні результати служби.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 669 керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

З викладеного можна зробити висновок, що премії виплачуються поліцейським за рішенням керівників органів поліції відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням показників, вичерпний перелік яких визначено пунктом 2.1 Положення. У зв'язку з чим, питання про виплату премії поліцейському вирішується виключно керівником органу поліції з урахуванням обставин проходження служби таким поліцейським.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Натомість, суд не може перебирати на себе повноваження субєкта владних повноважень, до виключної компетенції якого віднесено питання щодо розміру виплати премії поліцейським.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з Головного управління Національної поліції в Полтавській області невиплаченого грошового утримання у розмірі 2895,01 грн на користь ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Водночас, оскільки судом встановлено протиправність та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 30.09.2016 № 319 о/с "Про встановлення розмірів премій поліцейським Головного управління Національної поліції в Полтавській області", яким ОСОБА_1 позбавлено (встановлено премії 0,00 %) премії, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, та з урахуванням вимог частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобовязати Головне управління Національної поліції в Полтавській області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 премію за вересень 2016 року відповідно до вимог Положення.

Вимога позивача про зобов'язання Головного управління Національної поліції в Полтавській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за втрату частини заробітної плати у зв'язку з несвоєчасною виплатою премії у сумі 2865,01 грн за період з 29.09.2016 по дату проведення виплати, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.10.2016 по дату проведення відповідних виплат, обґрунтована положеннями статті 117 Кодексу законів про працю України.

Так, згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Позивач зауважив, що наказом ГУ НП в Полтавській області від 18.09.2016 № 344 о/с ОСОБА_1 звільнено з 18.10.2016, а тому, на думку позивача, не нарахувавши та не виплативши йому премію за вересень 2016 року, відповідач порушив його права та повинен виплатити вказану частину грошового забезпечення також і за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З огляду на те, що суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 30.09.2016 № 319 о/с "Про встановлення розмірів премій поліцейським Головного управління Національної поліції в Полтавській області" у частині невстановлення (встановлення премії 0,00 %) премії ОСОБА_1 на підставі списку працівників БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області на виплату премії за вересень 2016 року та зобовязання Головного управління Національної поліції в Полтавській області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 премію за вересень 2016 року відповідно до вимог Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції в Полтавській області, затвердженого наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 03.12.2015 № 31, позовні вимоги щодо зобов'язання Головного управління Національної поліції в Полтавській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за втрату частини заробітної плати у зв'язку з несвоєчасною виплатою премії у сумі 2865,01 грн за період з 29.09.2016 по дату проведення виплати, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.10.2016 по дату проведення відповідних виплат є передчасними.

На підставі встановлених судом фактичних обставин справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування наказу, визнання дій незаконними, стягнення грошового утримання, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 30.09.2016 № 319 о/с "Про встановлення розмірів премій поліцейським Головного управління Національної поліції в Полтавській області" у частині невстановлення (встановлення премії 0,00 %) премії ОСОБА_1 на підставі списку працівників БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області на виплату премії за вересень 2016 року.

Зобовязати Головне управління Національної поліції в Полтавській області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 премію за вересень 2016 року відповідно до вимог Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції в Полтавській області, затвердженого наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 03.12.2015 № 31.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 25.07.2017.

Суддя Т.С. Канигіна