Справа № 823/796/17
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року справа № 823/796/17

м. Черкаси

12 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді Гараня С.М., суддів Гаврилюка В.О., Рідзеля О.А.,

секретаря Тараненка М.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2 (за договором про надання правової допомоги),

представника відповідача Державної фіскальної служби України, в особі Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України ОСОБА_3 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, в особі Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України про визнання незаконним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України від 28.04.2017 про відмову у наданні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 статусу учасника бойових дій;

- зобовязати Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України повторно розглянути подані ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 документи та прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій, як особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції на сході України;

- зобовязати Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України видати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення учасника бойових дій встановленого зразка.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що на підставі наказів ДФС України він був відряджений до зони проведення АТО на території Донецької та Луганської областей для безпосередньої участі в її проведенні та виконанні завдань, що покладені на підрозділи ДФС згідно наказу Першого заступника керівника АТЦ № 4150г від 12.06.2015. В подальшому позивач звернувся із заявою до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України про встановлення йому статусу учасника бойових дій, яка своїм рішенням від 28.04.2017 відмовила в отриманні такого статусу у зв'язку з тим, що надання статусу учасника бойових дій іншим працівниками ДФС крім осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції без внесення змін до чинного законодавства не вбачається за можливе. Позивач зазначає, що відповідно до чинного законодавства встановлений вичерпний перелік підстав, за якими особі може бути відмовлено комісією у наданні статусу до яких підстава, що зазначена відповідачем не відноситься, а тому рішення останнього про відмову в наданні такого статусу є незаконним та підлягає скасуванню.

Позивач, а також його представник до зали судового засідання прибули та підтримали вимоги позовної заяви в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечив в повному обсязі з підстав викладених в запереченні, додатково наголосив, що приписами п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п. 2 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 закріплено, що статус учасника бойових дій може бути наданий, зокрема, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС України. Таким чином, беручи до уваги, що співробітник податкової міліції у званні майора податкової міліції ОСОБА_1, який обіймав посаду старшого слідчого з особливо важливих справ відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Черкаській області, на підставі наказів ДФС України від 08.07.2016 № 2277-0 та 12.10.2016 № 3369-о з 09.06.2016 по 24.10.2016 перебував у відрядженні до особливого розпорядження в Головному управлінні ДФС у Донецькій області та Головному управлінні ДФС у Луганській області, а отже службу у підрозділі оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції не проходив, то зазначена обставина вказує на відсутність законодавчих підстав для встановлення позивачеві статусу учасником бойових дій.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює в органах податкової поліції, зокрема, станом на час виникнення спірних правовідносин займав посаду старшого слідчого з особливо важливих справ відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Черкаській області.

Наказом ДФС України «Про відрядження працівників податкової міліції» від 08.06.2016 року № 2277-о позивача було відряджено до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління ДФС у Луганській області (а.с.26-27).

Відповідно до копії витягу з наказу Першого заступника Голови Служби - керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 036 від 21.07.2016 (а.с.34) з 09.06.2016 року ОСОБА_1 був залученим до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей і відрядженими в район її проведення з підпорядкуванням керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в Донецькій та Луганській областях таких співробітників Державної фіскальної служби України.

Наказом ДФС України від 12.10.2016 № 3369-о ОСОБА_1 був відкликаний з відрядження до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління ДФС у Луганській області з 24.10.2016 (а.с.28).

На підставі вищевказаного наказу т.в.о. Голови Служби - керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України підписаний наказ № 064 від 02.12.2016 про відкликання ОСОБА_1 з району проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей до місця постійної дислокації та виведення з підпорядкування керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією на території Донецької та Луганської областей (а.с.35).

Суд встановив, що довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 10.02.2017 року № 374 /99-99-21-10-01-188 (а.с.36), виданою начальником Головного міжрегіонального управління оперативного забезпечення зони проведення АТО (м. Київ, м. Краматорськ, м. Слов'янськ) Державної фіскальної служби України підтверджується, що майор податкової міліції ОСОБА_1 дійсно в період з 9 червня по 24 жовтня 2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Підстава: накази ДФС України «Про відрядження працівників податкової міліції» від 08.06.2016 № 2277-0 та від 12.10.2016 № 3369-о; Витяги із наказу Першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 11.08.2016 № 224дск, від 29.12.2016 № 365дск; Витяг з наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ від 21.07.2016 № 036, від 02.12.2016 № 064.

У цій довідці вказано, що вона є підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій.

В подальшому позивач звернувся із заявою до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України про встановлення йому статусу учасника бойових дій, яка своїм рішенням від 28.04.2017 № 5943/Г/99-99-04-04-01-14 (а.с.16-17) відмовила в отриманні такого статусу у зв'язку з тим, що надання статусу учасника бойових дій іншим працівниками ДФС крім осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції без внесення змін до чинного законодавства не вбачається за можливе.

Вважаючи вищевказану відмову незаконною та такою, що порушує його законні права та інтереси, ОСОБА_1 звернувся з відповідним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів зі сторони субєкта владних повноважень.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (надалі - Закон № 3551).

Відповідно до ст.4 вказаного Закону, ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно ст.5 Закону № 3551 учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з'єднань, об'єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Пунктом 19 ч.1 ст.6 Закону № 3551 передбачено, що учасниками бойових дій визнаються, зокрема, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Також, зазначено, що Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 затверджено Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (надалі - Порядок).

Зокрема, п.2 зазначеного Порядку визначено, що статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов'язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв'язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Основні завдання та функції ДФС визначені Положенням про Державну фіскальну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236.

27.03.2017 наказом ДФС України № 202 затверджено Положення про Головне управління ДФС України у Черкаській області (надалі по тексту - Положення № 202).

Пунктом 1 зазначеного Положення передбачено, що ГУ ДФС у Черкаській області є територіальним органом ДФС України.

У відповідності до абз.1 п.4 Порядку, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення: витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Суд зазначає, що порядок розгляду матеріалів та надання статусу учасника бойових дій у Державній фіскальній службі встановлений Положенням про Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2016 № 957, зареєстрованого в Мін'юсті 30.11.2016 за № 1553/29683 (надалі - Положення № 957).

Відповідно до п.1 вказаного Положення, Комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України (далі - Комісія) утворюється відповідно до пункту 5 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413.

Згідно пп.5 п.2 Положення № 957, Комісія має право відмовляти в наданні статусу учасника бойових дій у разі відсутності підстав.

Вичерпний перелік підстав для відмови в наданні статусу учасника бойових дій встановлений п.7 Положення № 957: - відсутність документів, що містять достатні докази безпосередньої участі особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення; - надання недостовірних даних про особу; - виявлення факту підроблення документів про участь в антитерористичній операції, у забезпеченні її проведення; - наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.

Зазначені підстави є вичерпними та не підлягають широкому тлумаченню.

Посвідчення учасника бойових дій і відповідний нагрудний знак особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, яким надано статус учасника бойових дій, видаються Мінюстом, органами Міноборони, МВС, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральної прокуратури України, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзвязку, ДСНС, ДФС, що прямо передбачено п.9 Положення № 957.

В ході розгляду справи встановлено, що рішенням відповідача - Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, яке оформлене листом від 28.04.2017 № 5943/Г/99-99-04-04-01-14 позивачеві відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій з наступним формулюванням: «надання статусу учасника бойових дій іншим працівниками ДФС крім осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції без внесення змін до чинного законодавства не вбачається за можливе».

Аналіз вищевказаного дає суду підстави зробити висновок, що причина, яка слугувала для відмови у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій не передбачена Положенням № 957, що свідчить про незаконність та безпідставність оскаржуваного рішення прийнятого Комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, а також є підтвердженням того, що при прийнятті останнього субєкт владних повноважень не діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у ч.3 ст.2 КАС України, з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень не відповідає вимогам встановленим ч.3 ст. 2 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В процесі судового розгляду справи відповідачем не доведено, що при прийнятті оскаржуваного рішення він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 та п.2 ч.4 ст.105 КАСУ адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень та зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, що кореспондує положенням ч. 2 ст. 162 КАСУ щодо повноважень суду при вирішенні справи.

З урахуванням вище встановленого суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача повторно розглянути його заяву та прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій, а також видачу посвідчення встановленого зразка відповідають нормам КАС України та є такими, що направлені на відновлення його порушених прав та законних інтересів, а тому також підлягають до задоволення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

Отже, враховуючи вищевикладені обставини справи, з огляду на доведеність та обґрунтованість позовних вимог позивача, суд дійшов до висновку, про їх задоволення в повному обсязі.

Щодо стягнення судових витрат з відповідача, суд зазначає, що згідно ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України від 28.04.2017 про відмову у наданні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 статусу учасника бойових дій.

Зобовязати комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України повторно розглянути подані ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 документи та прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій, як особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції на сході України.

Зобовязати комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України видати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення учасника бойових дій встановленого зразка.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплачений ним судовий збір за подання даного позову в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги яка подається до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя С.М. Гарань

Судді В.О. Гаврилюк

ОСОБА_4

Повний текст постанови виготовлено 25.07.2017