Справа № 266/4889/16-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Д'яченко Д.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року справа №266/4889/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 25 травня 2017 року у справі № 266/4889/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про зобовязання відповідача вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

23 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду с позовом до УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя, про визнання протиправними дій УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах; скасування рішення № 2573 від 13.10.2016 року про відмову в призначенні пенсії згідно ст. 13 п «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу 15 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; врахування до пільгового стажу за списком № 1 стаж роботи за період з 29.01.1990 року по 07.05.1996 року на посаді підземного гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток в ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська» та з 30.07.1996 року по 31.12.1997 року на посаді слюсаря ремонтника в ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів»; зобовязати УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя призначити пенсію згідно ст. 13 п «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування позову вказує, що з 29.01.1990 року по 07.05.1996 року працював на підприємстві ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська» на посаді підземного гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток, а з 30.07.1996 року по 31.12.1997 на посаді слюсаря ремонтника в ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів» - весь період роботи є пільговим, що в сукупності дає право на призначення пенсії за віком за Списком № 1 зі зниженням пенсійного віку.

04.10.2016 року позивач звернувся до УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

13.10.2016 року рішенням № 2573 УПФУ України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області позивачу було відмовлено в призначенні пенсії у звязку з тим, що підприємства ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська» та ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів» знаходяться на територій непідконтрольній Україні та не пройшли перереєстрацію відповідно Постанови КМУ № 295 від 07.11.2014 року в населених пунктах, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

З огляду на вищенаведене, просив суд позов задовольнити, скасувати рішення УПФУ України в Приморському районі м. Маріуполя від 13.10.2016 року про відмову в призначенні пенсії та зобов'язати відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи з 29.01.1990 року по 07.05.1996 року працював на підприємстві ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська» на посаді підземного гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток, а з 30.07.1996 року по 31.12.1997 на посаді слюсаря ремонтника в ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів».

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 25 травня 2017 року у справі № 266/4889/16-а позов задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії протиправними. Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя від 13.10.2016 р. № 2573 про відмову в призначенні ОСОБА_2 з 04.10.2016 року пільгової пенсії за віком за Списком №1 зі зниженням віку відповідно до п. «2» розділу XVЗакону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та п. «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період роботи з 29.01.1990 року по 07.05.1996 року на посаді підземного гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток в ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська», з 20.07.1996 по 31.12.1997 року на посаді слюсаря-ремонтника в ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржена постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Судом першої інстанції не вірно застосовано норми матеріального права, які містяться у Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Встановлено, що позивач 04.10.2016 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до п.2 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно рішення УПФУ України в Приморському районі м. Маріуполя Донецькій області Донецької області від 13.10.2016 року позивачу відмовлено у призначенні такого виду пенсії, з огляду на недостатність необхідного пільгового стажу. Загальний стаж ОСОБА_2 становить 18 рокі 11 місяців 26 днів, пільговий стаж відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не підтверджено. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 29.01.1990 року по 07.05.1996 року на посаді підземного гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток в ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська» та з 30.07.1996 року по 31.12.1997 року на посаді слюсаря ремонтника в ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів». (а.с. 9-10).

Згідно зі ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки № 1 і № 2 чинні на період роботи позивача, відповідно до яких, професія позивача, на яких він працював у спірні періоди, відносяться до Списку № 1.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Крім того, відповідно до п.20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5); у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.17 указаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання, у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

На переконання суду, Порядок, затверджений постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 р., було прийнято саме з метою створення юридичних механізмів підтвердження трудового стажу працівників з метою належної реалізації ними права на пенсійне забезпечення, у зв'язку з чим Порядком передбачено кілька альтернативних способів підтвердження трудового стажу, які можуть бути застосовані в різних ситуація (на підставі інших, ніж трудова книжка, документів або на підставі показань свідків ).

Як вбачається з записів, зроблених у трудовій книжки ОСОБА_2 працював в ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська»:

-№ 7 з 29.01.1990 року по 01.06.1990 року позивач працював у якості учня підземного гірничого по ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем у шахті.

- № 8 з 01.06.1990 року по 07.05.1996 року у якості підземного гірничого по ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем у шахті;

в ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів»

- № 11 з 30.07.1996 року по 31.12.1997 року у якості слюсаря ремонтника; (а.с.13-14)

Позивачем, також для підтвердження трудового стажу надані наступні документи:

За період роботи в ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська»:

- Пільгову довідку від 20.11.2014 року за № 298 (а.с. 15)

- Довідку від 20.11.2014 року про перейменування підприємства. (а.с. 16)

- Довідку від 20.11.2014 № 118 про спуски у шахту (а.с. 19)

- Копію особистої картки ОСОБА_2 форми т-2 (с. 18)

- Копію наказу № 579 від 20.07.1995 року по Шахтоуправління «Куйбишивське» про результати атестації робочих місць. (а.с.20-21)

За період роботи в ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів»:

- Пільгову довідку № 227 від 20.09.2016 року. (а.с.26)

- Архівну довідку № 229 від 20.09.2016 року (а.с. 27)

- Довідку № 228 від 20.09.2016 про нарахування заробітної плати. (а.с. 28)

- Копію особистої картки ОСОБА_2 форми т-2 (а.с.29)

- Копію наказу № 82 від 25.05.1994 року по Донецькому державному заводу хімічних реактивів» про результати атестації робочих місць. (а.с. 30- 36)

- Копії розрахункових листів на імя ОСОБА_2 (а.с. 37-47)

Встановлено, що відповідачем відмовлено позивачу у зарахуванні до пільгового стажу періоди його роботи в ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська» та в ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів», у звязку із тим, що підприємства, знаходиться на тимчасово окупованій території, у звязку із чим відповідач не мав можливості перевірити документи, які надавалися для підтвердження трудового стажу.

Однак, вказані посилання не заслуговують на увагу, оскільки чинним законодавством України не встановлено прямої заборони на використання документів, виданих підприємствами, що наразі знаходяться на тимчасово неконтрольованій території України, відтак посилання відповідача на неможливість взяття до уваги документів, які надавалися позивачем для підтвердження трудового стажу є неправомірним.

Крім того, положення ч. 3 ст. 44 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено право відповідача на проведення перевірки. Разом з цим, за вимогами законодавства, неможливість проведення перевірки не ставить у залежність особу щодо якої розглядається питання про призначення пенсії, оскільки це не є підставою для відмови у зарахуванні стажу та призначення пенсії.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач, не зараховуючи до пільгового стажу певні періоди роботи позивача, а саме: з 29.01.1990 року по 07.05.1996 року на посаді підземного гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток в ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська» та з 30.07.1996 року по 31.12.1997 року на посаді слюсаря ремонтника в ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів», діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення та вийшов за межі своїх повноважень. А отже оскаржене рішення є незаконним, та таким, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення на пільгових умовах і підлягає скасуванню.

Згідно п. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя призначити ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах відповідно п. «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», не підлягають задоволенню, оскільки після скасування судом рішення Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя від 13.10.2016 № 2573 та прийняття рішення про зарахування до стажу роботу періоду роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, питання про призначення пенсії на пільгових умовах має бути повторно розглянуто Управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя, відповідно до встановленого законом порядку.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 25 травня 2017 року у справі № 266/4889/16-а - залишити без задоволення. Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 25 травня 2017 року у справі № 266/4889/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про зобовязання відповідача вчинити певні дії - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_3