Справа № 804/3910/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2017 рокусправа № 804/3910/16
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2016 року у справі № 804/3910/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Термет» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з позовом до ГУ ДФС у Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач), в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення № від 24.03.2016 року та № від 24.03.2016 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2016 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі, визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 24.03.2016 року № та №.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ГУ ДФС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що визначення бази оподаткування операцій платника податків без урахування витрат призвело до помилкового висновку щодо отримання доходу від здійснених операцій. Зазначав, що дії позивача спрямовані на заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток, невірно сформовано показники податкового кредиту, порушено норми ПК України, позивачем протиправно віднесено до складу валових витрат виконання робіт, отриманих послуг по ремонту техніки, збільшено витрати від операційної діяльності. Апелянт вказував, що ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» включено до складу доходів, суми, які повинні рахуватись як отримана безповоротна фінансова допомога, оскільки позивачем не підтверджено продаж своєї продукції ТОВ «Дженерал Трейд Компані», ТОВ «Дженерал Компані ЛТД», ТОВ «Орбита 2002», ТОВ «Мета-Днепр», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Боба-2013». До перевірки, позивачем не було надано товарно-транспортні накладані та інші документи, що дають змогу встановити обставини та учасників транспортування, навантаження та розвантаження реалізованого позивачем на адресу ТОВ «Дженерал Трейд Компані», ТОВ «Дженерал Компані ЛТД», ТОВ «Орбита 2002», ТОВ «Мета-Днепр», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Боба-2013» товару. Апелянт вказував, що отримані позивачем від ТОВ «Дженерал Трейд Компані», ТОВ «Дженерал Компані ЛТД», ТОВ «Орбита 2002», ТОВ «Мета-Днепр», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Боба-2013» суми коштів за безтоварними господарськими операціями мають бути віднесені до складу оподатковуваних доходів як безповоротна фінансова допомога, ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» останнім в порушення п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135 ПК України зроблено не було, чим занижено податок на прибуток приватних підприємств. Апелянт зазначав, що суд при прийнятті рішення не врахував, що суб'єкт господарювання ПП «Абсолют Транс», який є контрагентом позивача, у своїй діяльності не створює реальних дій по наданню транспортних послуг, та метою діяльності якого є проведення фіктивних господарських операцій. Апелянт вказував, що господарські операції ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» з ПП «Абсолют Транс» та ТОВ «Дружба Люкс» не є фактичними, не надано доказів ділової репутації контрагента ПП «Абсолют Транс» та не наведено фактів про обставини укладання та виконання з ним договору, також позивачем безпідставно сформовано податковий кредит за отримані готельні послуги від ТОВ «Дружба Люкс» на підставі фіскальних чеків, сума по кожному з яких перевищує 200,00 грн. за день (без урахування податку) на загальну суму 10044,00грн. за відсутності податкових накладних, чим порушено вимоги абз. «б» п.201.11 ст.201 ПК України. Апелянт зазначив, що при перевірці позивача встановив, що первинні документи, які повинні підтверджувати факт здійснення господарських операцій, складені з порушеннями, інші первинні документи взагалі відсутні, зокрема відсутні докази оплати за отримані товари, відсутні акти прийому-передачі товарів.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган безпідставно не врахував того, що взаємовідносини між позивачем та його контрагентами є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом господарсько-договірних операцій. Суд вказав на відсутність доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій з постачання товарів, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили би недобросовісність позивача як платника податків та позбавляли би його права на податковий кредит. Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх подальшого використання в господарській діяльності. Суд першої інстанції вказував, що в акті перевірки №105/04-36-14-01-07/13456569 від 10.03.2016 року, податковою інспекцією чітко не зазначено, за яких, встановлених законом ознак, він вважає отримані позивачем від контрагентів кошти за операціями з поставки ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» товарів, безповоротною фінансовою допомогою; єдиною підставою для таких висновків зазначено позицію контролюючого органу про те, що операції позивача з вказаними контрагентами є нереальними. Факт здійснення реальних господарських операцій між позивачем та його вищевказаними контрагентами підтверджується відповідними первинними документами, копії яких наявні в матеріалах справи, та які в повній мірі відображають зміст та обсяг цих господарських операцій, а також свідчать про зміни в майновому стані позивача, що відбувалися у зв'язку із отриманням оплати за поставлений товар. Суд першої інстанції зазначав, що відсутність та/або дефектність документів на транспортне перевезення, обумовленого договорами, не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту розірвання, визнання недійсними чи неукладеними правочинів позивача з вищевказаними контрагентами. Зміст укладених позивачем з контрагентами договорів не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що зміст цих угод не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договорів або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо. Суд першої інстанції зазначав, що позивачем підтверджено правомірність формування податкового кредиту та валових витрат, на підставі належним чином оформлених первинних документів, в тому числі податкових накладних, отриманих в ході реального здійснення господарських операцій з ПП «Абсолют Транс», що ґрунтується на вимогах податкового законодавства, тим більше, що платник податків не повинен відповідати за порушення, вчинені його контрагентами, та не зобов'язаний здійснювати перевірку ділової репутації контрагента чи перевіряти правильність його розрахунків з бюджетом. Судом першої інстанції визначено, що позивачем сформовано податковий кредит за отримані готельні послуги від ТОВ «Дружба Люкс» на загальну суму 10044,00 грн. на підставі виписаних ТОВ «Дружба Люкс» готельних чеків, які містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, а отже, відповідають вимогам, наведеним у абз. «а» п.201.11 ст.201 ПК України, а, отже, порушень щодо формування податкового кредиту на підставі виписаних ТОВ «Дружба Люкс» чеків у позивача не має.

Матеріалами справи встановлено, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області з 20.01.2016 року по 01.03.2016 року було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року. За результатами перевірки 10.03.2016 року складено акт № 105/04-36-14-01-07/13456569. Згідно висновків перевірки, ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» порушено п.138.2 п.138 ст.138, пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 ПК України, що призвело до зниження податку на прибуток на загальну суму 306355,00грн.; встановлено порушення п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198 ПК України, що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 14796,00грн. Висновки акту обумовлені тим, що до перевірки не надано наступні документи: товарно-транспортні накладні, що не дає змогу встановити транспортування, навантаження та розвантаження реалізованого товару, довіреності на отримання ТМЦ, картки складського обліку з зазначенням осіб, яким було передано товар. Разом з тим, надані до перевірки товарно-транспортні накладні по взаємовідносинам з ТОВ «Амарант Груп» виписані з порушенням вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, у контрагентів позивача відсутні основні засоби, складські приміщення для здійснення господарських операцій, контрагенти позивача мають заборгованість зі сплати податків до бюджетів та не подають податкові звітності, та перебувають у стані 12 (припинено, але не знято з обліку) або віднесені до реєстру фіктивних суб'єктів господарювання. Встановлено розбіжності по ПДВ між сумою податкових зобов'язань ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» та сумами податкового кредиту контрагентів; з аналізу зареєстрованих податкових накладних видно, що у контрагентів відсутнє придбання ТМЦ, встановлено невідповідність придбаного та проданого товару. Податковим органом під час перевірки встановлено відсутність об'єктів оподаткування по ланцюгу постачання металопродукції від ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» до його контрагентів та здійснення господарських операцій без мети реального настання правових наслідків. Сплачені ТОВ «Дженерал Трейд Компані», ТОВ «Дженерал Компані ЛТД», ТОВ «Орбита 2002», ТОВ «Мета-Днепр», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Боба-2013» суми коштів за безтоварними господарськими операціями мають бути віднесені до складу оподатковуваних доходів як безповоротна фінансова допомога.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Дніпропетровській області 24.04.2014 року винесено податкові повідомлення-рішення від 24.03.2016 року: №, яким ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 20553,00 грн., з яких за основним платежем 13702,00 грн., та нараховано штрафні санкції на суму 6851,00 грн.; №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 459532,50 грн., з яких за основним платежем 306355,00 грн., та нараховано штрафні санкції на суму 153177,50 грн.

Матеріалами справи встановлено, що між позивачем (продавець) та ТОВ «Мета-Днепр» (покупець) 02.09.2013 року укладено договір поставки № 61-13, згідно умов договору продавець зобов'язувався передати у власність покупця товар, покупець зобов'язувався прийняти та оплати товар. Відповідно до умов договору, асортимент, якість та ціна товару, строки поставки, визначаються специфікацією. Згідно специфікацій до договору, ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» передало ТОВ «Мета-Днепр» товар (ланцюг круглоланковий) у визначеній кількості та за визначеною ціною. Господарські взаємовідносини з ТОВ «Мета-Днепр» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності. За результатами виконання договору ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» видало покупцю податкові накладні № 27 від 06.09.2013 року, № 28 від 09.09.2013 року, № 2 від 01.20.2013 року, які мають необхідні реквізити, складені відповідно до Податкового кодексу України. ТОВ «Мета-Днепр» згідно наклданих одержавло товар, до якості та кількості товару претензій не мало. ТОВ «Мета-Днепр» сплатило позивачу за отриманий товар відповідно до видаткових накладних та рахунків на оплату, наявних в матеріалах справи. Оплата за отриманий товар підтверджується виписками з банківських рахунків. Як вбачається з рахунків-фактур, товар вивозився покупцем на умовах самовивозу.

Матеріалами справи встановлено, що між ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» (продавець) та ТОВ «Днепртехноком» (покупець) 31.07.2013 року укладено договір поставки № 56-13, згідно умов договору продавець зобов'язувався передати у власність покупця товар, покупець зобов'язувався прийняти та оплати товар. Відповідно до умов договору, асортимент, якість та ціна товару, строки поставки, визначаються специфікацією. Згідно специфікацій до договору, ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» передало ТОВ «Днепртехноком» товар (ланцюг круглоланковий) у визначеній кількості та за визначеною ціною. Господарські взаємовідносини з ТОВ «Днепртехноком» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності. За результатами виконання договору ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» видало ТОВ «Днепртехноком» податкові накладні № 146 від 31.10.2013 року, № 35 від 18.11.2013 року, № 49 від 19.11.2013 року, які мають необхідні реквізити, складені відповідно до Податкового кодексу України. ТОВ «Днепртехноком» згідно накладних одержавло товар, претензій по якості та кількості не було. ТОВ «Днепртехноком» сплатило позивачу за отриманий товар відповідно до видаткових накладних та рахунків на оплату, наявних в матеріалах справи. Оплата за отриманий товар підтверджується копіями виписок з банківських рахунків. Згідно рахунків-фактур, товар вивозився покупцем на умовах самовивозу.

Встановлено, що між ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» (продавець) та ТОВ «Амарант Груп» (покупець) 05.06.2013 року укладено договір поставки № 51-14, згідно умов договору продавець зобов'язувався передати у власність покупця товар, покупець зобов'язувався прийняти та оплати товар. Відповідно до умов договору, асортимент, якість, характеристики та ціна товару, строки поставки, визначаються специфікацією. Згідно специфікації до договору, ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» передало ТОВ «Амарант Груп» товар (ланцюг крес.) у визначеній кількості та за визначеною ціною. За результатами виконання договору ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» видало покупцю податкову накладну № 40 від 13.06.2014 року, яка має необхідні реквізити, складена відповідно до Податкового кодексу України. Згідно накладних, ТОВ «Амарант Груп» одержало товар, претензії до якості та кількості не мало. ТОВ «Амарант Груп» сплатило позивачу за отриманий товар відповідно до видаткової накладної № 151 від 13.06.2014 року. Оплата за отриманий товар підтверджується копіями виписок з банківських рахунків.

Також встановлено, що між ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» (продавець) та ТОВ «Боба-2013» (покупець) 31.07.2013 року укладено договір поставки № 60-13, згідно умов договору продавець зобов'язувався передати у власність покупця товар, покупець зобов'язувався прийняти та оплати поставлений товар. Відповідно до умов договору, асортимент, якість, характеристики та ціна товару, строки поставки, визначаються специфікацією. Згідно специфікації до договору, ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» передало ТОВ «Боба-2013» товар (ланцюг круглоланковий) у визначеній кількості та за визначеною ціною. За результатами виконання договору ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» видало ТОВ «Боба-2013» податкову накладну № 130 від 31.07.2013 року, яка має необхідні реквізити, складена відповідно до Податкового кодексу України. Згідно накладних, товар одержано покупцем, претензій до якості та кількості не було. ТОВ «Боба-2013» сплатило позивачу за отриманий товар відповідно до видаткової накладної № 569-13 від 31.07.2013 року та рахунка-фактури № 569-13 від 31.07.2013 року. Оплата за отриманий товар підтверджується копіями виписок з банківських рахунків. Як вбачається з рахунків-фактур, товар вивозився позивачем самовивозом.

Між ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» (продавець) та ТОВ «Орбита 2002» (покупець) 24.01.2013 року укладено договір поставки № 38-13, згідно умов договору продавець зобов'язувався передати у власність покупця товар, покупець зобов'язувався прийняти та оплати товар. Відповідно до умов договору, асортимент, якість та ціна товару, строки поставки, визначаються специфікацією, яка є невід'ємною частиною договору. Згідно специфікацій до договору, ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» передало ТОВ «Орбита 2002» товар (сталь 1КП, прокат звичайної якості) у визначеній кількості та за визначеною ціною. Господарські взаємовідносини з ТОВ «Орбита 2002» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності. За результатами виконання договору ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» видало ТОВ «Орбита 2002» податкові накладні № 72 від 25.01.2013 року, № 72 від 25.12.2013 року, № 84 від 20.02.2013 року, № 97 від 22.02.2013 року, № 98 від 22.02.2013 року, № 131 від 27.02.2013 року. Згідно накладаних, покупець одержав товар, претензій до його якості та кількості не мав. ТОВ «Орбита 2002» сплатило позивачу за отриманий товар відповідно до видаткових накладних, наявних в матеріалах справи. Оплата за отриманий товар підтверджується копіями платіжних доручень та виписками з банківських рахунків. ТОВ «Орбита 2002» було виписано довіреності на отримання від ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» товарів. Згідно рахунків-фактур, товар покупцем вивозився самостійно. Згідно довіреності, товар одержав директор ТОВ «Орбита 2002» Шереметов В.В.

Між ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» (продавець) та ТОВ «Дженерал Компані ЛТД» (покупець) 03.01.2014 року укладено контракт № 31-14, згідно умов контракту продавець зобов'язувався передати у власність покупця товар, покупець зобов'язувався прийняти та оплати товар. Відповідно до умов контракту, асортимент, якість та ціна товару, строки поставки, кількість партій поставок - визначаються специфікацією, яка є невід'ємною частиною контракту. Згідно специфікацій, ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» передало ТОВ «Дженерал Компані ЛТД» товар (сталь 3пс, прокат із вуглецевої сталі) у визначеній кількості та за визначеною ціною. Господарські взаємовідносини з ТОВ «Дженерал Компані ЛТД» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності. За результатами виконання договору ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» видало ТОВ «Дженерал Компані ЛТД» податкові накладні № 83 від 26.03.2014 року, № 54 від 20.03.2014 року, № 50 від 19.02.2014 року, № 35 від 13.02.2014 року, № 23 від 11.02.2014 року, № 3 від 03.02.2014 року. Згідно накладних, покупець одержав товар, претензій до якості та кількості товару не мав. Встановлено, що ТОВ «Дженерал Компані ЛТД» сплатило позивачу за отриманий товар відповідно до видаткових накладних, наявних в матеріалах справи. Оплата за отриманий товар підтверджується виписками з банківських рахунків. Згідно рахунків-фактур, покупець товар вивозив самовивозом.

Встановлено, що між ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» (продавець) та ТОВ «Дженерал Трейд Компані» (покупець) 17.12.2012 року укладено контракт № 33-13, згідно умов контракту продавець зобов'язувався передати у власність покупця визначений товар, покупець зобов'язувався прийняти та оплати товар. Відповідно до умов контракту, асортимент, якість та ціна товару, строки поставки, кількість партій поставок - визначаються специфікацією, яка є невід'ємною частиною контракту. Згідно специфікацій, ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» передало ТОВ «Дженерал Трейд Компані» товар (сталь 20, сталь 40Х, сталь 45, сталь 3пс, сталь 4пс, сталь 35, сталь 10КП, сталь 43, сталь 10КП, сталь 20КП) у визначеній кількості та за визначеною ціною. За результатами виконання договору ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» видало ТОВ «Дженерал Трейд Компані» податкові накладні № 32 від 09.12.2013 року, № 19 від 05.12.2013 року, № 5 від 03.12.2013 року, № 74 від 22.11.2013 року, № 60 від 21.11.2013 року, № 17 від 08.11.2013 року, № 137 від 31.10.2013 року, № 106 від 24.10.2013 року, № 39 від 10.10.2013 року, № 15 від 03.10.2013 року, № 6 від 02.10.2013 року, № 100 від 19.09.2013 року, № 96 від 18.09.2013 року, № 84 від 16.09.2013 року, № 88 від 16.09.2013 року, № 76 від 13.09.2013 року, № 16 від 05.09.2013 року, № 88 від 20.08.2013 року, № 66 від 14.08.2013 року, № 38 від 09.08.2013 року, № 19 від 07.08.2013 року, № 4 від 02.08.2013 року, № 4 від 02.07.2013 року, № 92 від 25.06.2013 року, № 10 від 06.06.2013 року, № 144 від 30.04.2013 року, № 64 від 12.04.2013 року, № 81 від 16.04.2013 року, № 70 від 19.03.2013 року, № 64 від 18.03.2013 року, № 38 від 13.03.2013 року, № 23 від 07.03.2013 року, № 4 від 04.03.2013 року, № 109 від 22.02.2013 року, № 41 від 17.01.2013 року, які мають необхідні реквізити, складені відповідно до Податкового кодексу України. Згідно накладних, покупець одержав товар, претензій до якості та кількості не мав. Встановлено, що ТОВ «Дженерал Трейд Компані» сплатило позивачу за отриманий товар відповідно до видаткових накладних, рахунків-фактур, наявних в матеріалах справи. Оплата за отриманий товар підтверджується копіями виписок з банківських рахунків. Згідно рахунків-фактур, покупець товар вивозив самовивозом.

Як вбачається з листа ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 21.03.2013 року № 42-10/1П, підприємство підтверджує, що ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» є партнером з питання розробки технічних документів по виробництву сталі, супроводження виробництва та продажу на ринку України, умови чого передбачені договором № 4S13 від 10.12.2012 року.

Згідно пояснень позивача, він купує у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» металопрокат у відповідності з договором, що діє на один календарний рік, металопрокат вивозився з комбінату вантажними автомобілями, металопрокат ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» вироблений відповідно до заздалегідь оформлених замовлень. Після виготовлення відповідної партії металопрокату, позивач інформує покупців і пропонує надати автомобілі для відвантаження. Позивач повідомляв ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» листом заявкою для пропуску автомобілів та водія на територію підприємства. Після завантаження прокату на автомобіль, оформлення накладної для вивозу його з території ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (а.с. 42 - 36 т. 3).

Колегія суддів зазначає, що такі договірні відносини не суперечать чинному законодавству. Первинними документами підтверджуються господарські відносини позивача з контрагентами - покупцями та контрагентами, у яких позивач купував металопрокат.

Відповідно до матеріалів справи, продані ТОВ «Дженерал Трейд Компані», ТОВ «Дженерал Компані ЛТД», ТОВ «Орбита 2002», ТОВ «Мета-Днепр», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Боба-2013» товари, перебували на обліку у ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет»

Відповідно до матеріалів справи, ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» поставлені товари контрагентам, придбало у ПАТ «Артемівський машинобудівний завод «Вістек» згідно договору поставки № 495м/11 від 19.08.2011 року, договору поставки № 189 від 05.06.2014 року, у ТОВ «Компанія Алтекс» згідно договору поставки № 30-ПК від 04.01.2011 року, у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» згідно договору № 1S14 від 12.12.2013 року та договору № 4S13 від 04.12.2012 року.

В матеріалах справи наявні первинні документи щодо придбання ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» у ПАТ «Артемівський машинобудівний завод «Вістек», ТОВ «Компанія Алтекс», «АрселорМіттал Кривий Ріг» товарів (ланцюг круглоланковий, ланцюг крес., ланцюги різних характеристик, прокат стальний з вуглецевої сталі, прокат сортовий конструкційної сталі, сталь звичайної якості).

ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» після реалізації ТОВ «Дженерал Трейд Компані», ТОВ «Дженерал Компані ЛТД», ТОВ «Орбита 2002», ТОВ «Мета-Днепр», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Боба-2013» товару - отримало прибуток від продажу, оподаткувало його, що підтверджено первинними документами.

На думку колегії суддів, податковим органом не спростовано реальність господарських відносин.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України (в редакції дійсній на час виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до п.135.1, пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 ПК України (в редакції дійсній на час виникнення спірних правовідносин) доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу. Інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Нормами ПК України передбачене оподаткування сум прибутку, отриманого від здійснення власної господарської діяльності, сума проданих товарів визначається як прибуток, який впливає на фінансовий результат товариства.

Отже, реалізація основних засобів здійснена позивачем не заборонена Законом, позивачем у повному обсязі задекларовано отримані доходи і понесено витрати, які пов'язані з його господарською діяльністю, а тому висновок ГУ ДФС у Дніпропетровській області про заниження позивачем доходів від реалізації товарів, не підтверджений обставинами справи.

Колегія суддів зазначає, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області помилково рахує кошти, отримані ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» від ТОВ «Дженерал Трейд Компані», ТОВ «Дженерал Компані ЛТД», ТОВ «Орбита 2002», ТОВ «Мета-Днепр», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Боба-2013» безповоротною фінансовою допомогою, оскільки позивачем підтверджено дійсність договорів поставок з ТОВ «Дженерал Трейд Компані», ТОВ «Дженерал Компані ЛТД», ТОВ «Орбита 2002», ТОВ «Мета-Днепр», ТОВ «Днепртехноком», ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Боба-2013», передачу товарів, їх транспортування.

Відповідно до матеріалів справи, між ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» (замовник) та ПП «Абсолют Транс» (виконавець) було укладено заявку-договір на транспортно-експедиційні послуги від 12.08.2014 року, відповідно до якого, виконавець зобов'язувався надати послуги з перевезення вантажу (металу), послуги з навантаження та розвантаження 12.08.2014 року - 13.08.2014 року, адреса погрузки - м. Кривий Ріг, адреса відгрузки - Костантинівський район, с. Іванопілля (автомобіль НОМЕР_3, водій ОСОБА_2), замовник в свою чергу зобов'язувався прийняти та оплатити виконані послуги. Господарські взаємовідносини з ПП «Абсолют Транс» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності. За результатами виконання договору ПП «Абсолют Транс» видало позивачу податкову накладну № 222 від 12.08.2014 року, яка має необхідні реквізити, складена відповідно до Податкового кодексу України. ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» сплатило за отримані послуги відповідно до рахунку-фактури від 12.08.2014 року № 12/08-Т. Між ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» та ПП «Абсолют Транс» підписано акт № 22 здачі - приймання робіт (надання послуг) від 12.08.2014 року.

Як доказ виконання послуг з перевезення вантажу, ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» надало товарно-транспортну накладну № 23-14П від 12.08.2014 року, в якій автомобільним перевізником вказано ПП «Абсолют Транс», замовником та вантажовідправником вказано ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет». вантажоодержувачем - ТОВ «Константинівський метисний завод», пункт навантаження м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1, пункт розвантаження с. Іванопілля, Константинівський район, Донецька область, вул.. Дзержинського, 34.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності відображення в податковому обліку господарських операцій ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» з ПП «Абсолют Транс» у зв'язку з фактичними підтвердженнями реальності господарських операцій. Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що договір, який діяв між позивачем та ПП «Абсолют Транс», визнаний судом недійсними або розірваний з ініціативи сторін. Податкова інспекція не наділена правом визначати, які договори є нікчемними, і відповідно до цього не має права створювати певні наслідки з своїх припущень.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. На даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.

Первинний документ згідно з визначенням ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Колегія суддів вказує, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами ПК України.

Відповідно до п. 44.1, п.п. 44.3 - 44.5 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно з п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують реальність здійснення економічної господарської операції, здійснення договірних відносин за результатами яких відбулась зміна майнового стану платника податків та змінились показники податкового зобов'язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити укладання договору між платником податку, у даному випадку позивачем, його виконання тобто отримання послуг для власної діяльності, здійснення оплати, що передбачає передачу коштів від замовника на рахунок виконавця. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків. Позивачем підтверджені витрати, як засіб оплати за отримані від контрагента товари, наявні докази руху коштів, зміна майнового стану та активів позивачем доведена. Надано картки обліку товарів, сальдові відомості, за якими позивачем приймались на зберігання товари.

Згідно п. 198.2, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Матеріали справи підтверджують реальність здійснення контрагентами позивача господарських відносин, виконання договорів. Головною ознакою по комерційній корисності від придбаного товару є його використання у своїй власній діяльності. Витрати, здійсненні позивачем як засіб оплати за отримані від контрагента послуги підтверджуються виписками з банківських рахунків.

Відповідно до матеріалів справи, ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» отримано від ТОВ «Дружба Люкс» готельні послуги. Отримання готельних послуг підтверджується чеками. В матеріалах справи наявні копії готельних рахунків, які були виписані ТОВ «Дружба Люкс» водіям та працівникам ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет». Користування готельними послугами ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» підтверджується маршрутними листами, відмітками про відрядження працівників, звітами про використання коштів, виданих на відрядження.

Відповідно до п.201.11 ст.201 ПК України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є: а) транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами; б) касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника). При цьому з метою такого нарахування загальна сума отриманих товарів/послуг не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку).

ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Термет» сформовано податковий кредит за отримані готельні послуги від ТОВ «Дружба Люкс» на підставі виписаних готельних чеків, які містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з вимог ч. 2 ст. 71 КАС України та вважає, що податковим органом не доведено правомірність винесених ним податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2016 року у справі № 804/3910/16 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до ст., ст. 211-212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий