Справа № 816/231/17
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 р.Справа № 816/231/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18.05.2017р. по справі № 816/231/17

за позовом ОСОБА_1

до Регіонального сервісного центру МВС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 04.01.2017 № 1 к/тр, виданого РСЦ МВС в Полтавській області про звільнення ОСОБА_1 з посади провідного спеціаліста територіального сервісного центру № 5342;

- поновити ОСОБА_1 на посаді провідного консультанта-адміністратора територіального сервісного центру № 5342 РСЦ МВС в Полтавській області;

- стягнути з РСЦ МВС в Полтавській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що його звільнення з посади провідного спеціаліста територіального сервісного центру № 5342 у зв'язку із скороченням штатів проведене без дотримання положень ст. ст. 40 та 49-2 Кодексу законів про працю України. Відповідачем не було вжито заходів щодо переведення ОСОБА_1 за його згодою на іншу роботу, останньому не було запропоновано жодної вакантної посади в РСЦ МВС в Полтавській області з урахуванням його досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення з державної служби.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення та постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що у зв'язку з втратою чинності Закону України «Про міліцію» та набранням чинності 07.11.2015 року Закону України «Про Національну поліцію», розпочато процедуру ліквідації УМВС України в Полтавській області та УДАІ УМВС України в Полтавській області.

28.10.2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 889 «Про утворення територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ», відповідно до якої створено РСЦ МВС в Полтавській області, як юридичну особу публічного права.

РСЦ МВС в Полтавській області діє на підставі Положення про регіональний сервісний центр МВС в Полтавській області, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1416 (у редакції наказу МВС України від 30.09.2016 року № 1026) (а.с. 121-124).

РСЦ МВС в Полтавській області організовує, координує, спрямовує та контролює діяльність структурних підрозділів територіальних сервісних центрів МВС (ТСЦ МВС), здійснює постійний моніторинг їх діяльності. ТСЦ МВС, які входять до складу РСЦ МВС в Полтавській області, здійснюють свою діяльність, зокрема, щодо державної реєстрації (перереєстрації) та обліку призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортних засобів усіх типів, видачі реєстраційних документів, номерних знаків, видачі, обміні посвідчення водія та іншого.

Згідно до наказу МВС від 01.05.2016 року № 350 «Про затвердження штатів апарату та сервісних центрів МВС» в ТСЦ № 5342 (на правах відділу м. Кременчук) затверджено штатний розпис, згідно з яким в ТСЦ № 5342 визначено наступні посади: - 1 посада начальника центру (державний службовець); - 4 посади провідного спеціаліста (державні службовці); - 9 посад провідного спеціаліста-адміністратора (державні службовці); - 5 посад операторів комп'ютерного набору (цивільний персонал); - 1 посада прибиральника службових приміщень (цивільний персонал) (а.с. 185-189).

У липні 2016 року ОСОБА_1 на ім'я виконуючого обов'язки РСЦ МВС в Полтавській області Зленка М.В. подано заяву про призначення його на посаду провідного спеціаліста ТСЦ № 5342 РСЦ МВС в Полтавській області за результатами конкурсу з випробувальним терміном 6 місяців (а.с. 79).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 14.07.2016 року, трудової книжки та протоколу засідання конкурсної комісії від 11.07.2016 року № 7 (а.с. 81-82) наказом РСЦ МВС в Полтавській області від 01.08.2016 року № 71о/с останнього призначено на посаду провідного спеціаліста ТСЦ № 5342 РСЦ МВС в Полтавській області з 01.08.2016 року з випробувальним терміном 6 місяців (а.с. 80).

У зв'язку із призначенням на посаду провідного спеціаліста ТСЦ ОСОБА_1 була прийнята присяга державного службовця (а.с. 47, 57).

Відповідно до Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», з метою забезпечення належного виконання завдань територіальними органами з надання сервісних послуг, відповідно до наказу МВС України від 19.10.2016 року № 1097 «Про організаційно-штатні зміни у регіональних сервісних центрах МВС» затверджено Перелік змін у штатах МВС (а.с. 38).

Як слідує зі змісту витягу з Переліку змін у штатах МВС, всі штатні посади в ТСЦ № 5342 РСЦ МВС в Полтавській області скорочено, в тому числі й посада провідного спеціаліста ТСЦ № 5342 (державна служба), а замість цих посад введено нові посади, всі - цивільний персонал (а.с. 39).

На підставі наказу РСЦ МВС в Полтавській області від 19.10.2016 року № 1097 останнім прийнято наказ від 04.01.2017 року № 1к/тр, згідно з яким, зокрема, звільнено із займаної посади ОСОБА_1, провідного спеціаліста ТСЦ № 5342, відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (за скороченням штатів), п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», ст. 24 Закону України «Про відпустки», зобов'язано виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану основну щорічну відпустку за період роботи з 01.08.2016 року по 04.01.2017 року тривалістю 12 календарних днів, невикористану щорічну додаткову відпустку за період роботи з 01.08.2016 року по 04.01.2017 року тривалістю 06 календарних днів та вихідну допомогу в розмірі середньомісячної заробітної плати (а.с. 42-44(.

З наказом про звільнення ОСОБА_1 ознайомлено 04.01.2017 року, про що свідчить його підпис у списку працівників РСЦ МВС в Полтавській області про ознайомлення з наказом (а.с. 45).

Не погоджуючись із позицією та таким рішенням відповідача, позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи спірний наказ від 04.01.2017 року № 1 к/тр про звільнення ОСОБА_1 з посади провідного спеціаліста територіального сервісного центру № 5342 відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, а відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу безпідставні, необґрунтовані та такі, що задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», підставами для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Порядок вивільнення працівників регулює ст. 49-2 КЗпП України, згідно з приписами якої про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Як вбачається з матеріалів справи, до винесення оскаржуваного наказу ОСОБА_1 обіймав посаду провідного спеціаліста ТСЦ № 5342 РСЦ МВС в Полтавській області (а.с. 80), його права та обов'язки, як посадової особи-державного службовця, регулювала Посадова інструкція, затверджена наказом РСЦ МВС України в Полтавській області від 22.07.2016 року № 195 (далі - Посадова інструкція № 195) (а.с. 125-129).

У зв'язку зі скороченням посади провідного спеціаліста ТСЦ, яку обіймав ОСОБА_1, та відсутності іншої роботи останнього було попереджено про наступне вивільнення.

Так, 01.11.2016 року, тобто більш ніж за два місяці до винесення наказу про звільнення, ОСОБА_1 оголосили про скорочення займаної ним посади та надали під підпис письмове попередження про наступне вивільнення, яке останній підписав без зауважень (а.с. 100).

В день звільнення - 04.01.2017 року, у секторі персоналу та зв'язків з громадськістю РСЦ МВС в Полтавській області ОСОБА_1 отримав трудову книжку БТ-ІІ № 4782725, про що вказав у розписці від 04.01.2017 року (а.с. 97).

Жодних зауважень щодо не проведення повного розрахунку у день звільнення ані у адміністративному позові, ані у ході розгляду справи в суді першої та в суді апеляційної інстанції позивачем висловлено не було. Натомість, у письмових запереченнях на адміністративний позов відповідачем зазначено про проведення повного розрахунку з ОСОБА_1 у день звільнення останнього з посади.

Протиправність оскаржуваного наказу ОСОБА_1 обґрунтовує лише безпідставним невжиттям відповідачем заходів щодо переведення його за згодою на іншу роботу, непропонуванням йому жодної вакантної посади в РСЦ МВС в Полтавській області з огляду на його значний досвід роботи та високий кваліфікаційний рівень, та як наслідок, наявність у нього переважного права на залишення на роботі.

З цього приводу колегія суддів вважає за доцільне зазначити, що внаслідок прийняття МВС України наказу від 19.10.2016 року № 1097 «Про організаційно-штатні зміни у регіональних сервісних центрах МВС» в ТСЦ № 5342 РСЦ МВС в Полтавській області відбулося скорочення раніше затверджених штатним розписом 20 посад, а саме - начальника центру (1 посада, державна служба), провідного спеціаліста (4 посади, державна служба), провідного спеціаліста-адміністратора (9 посад, державна служба), оператора комп'ютерного набору (5 посад, цивільний персонал), прибиральника службових приміщень (1 посада, цивільний персонал), натомість були введені в дію нові 20 посад, а саме - начальника центру (1 посада, цивільний персонал), провідного консультанта-адміністратора (13 посад, цивільний персонал), документознавця (4 посади, цивільний персонал), архіваріуса (1 посада, цивільний персонал), прибиральника службових приміщень (1 посада, цивільний персонал) (а.с. 39-40).

Отже, затвердження нового штатного розпису у ТСЦ № 5342 зумовило створення 20 нових посад з категоріями персоналу - «цивільний персонал», при цьому, такої посади, як провідний спеціаліст ТСЦ № 5342 з категорією персоналу - «державний службовець», яку до звільнення обіймав ОСОБА_1, у новому штатному розписі взагалі не було передбачено.

Як встановлено ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Як пояснила представник відповідача та підтверджується матеріалами справи, при вирішенні питання щодо залишення ОСОБА_1 на роботі РСЦ МВС України в Полтавській області було враховано кваліфікацію та продуктивність праці останнього в порівнянні з кваліфікацією та продуктивністю праці інших співробітників, а також з'ясовувалося питання наявності у ОСОБА_1 передбаченого законодавством переважного права на залишення на роботі (обіймання нововведених посад). Разом з тим, до жодної із перерахованих у ст. 42 КЗпП України категорій громадян, які мають переважне право на залишення на роботі, ОСОБА_1 не відноситься. Як колишній співробітник органів внутрішніх справ він має право на пенсійне забезпечення за вислугою років, а відтак, переважного права, передбаченого законодавством України, на обіймання нововведених посад останній не має.

В судовому засіданні в суді першої інстанції представник позивача наполягав на тому, що посада провідного спеціаліста ТСЦ, яку займав ОСОБА_1, по функціональних обов'язках відповідає затвердженій новим штатним розписом посаді провідного консультанта-адміністратора.

Проте, колегія суддів із зазначеним не погоджується зважаючи на те, що на момент перебування ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста ТСЦ до функціональних обов'язків останнього у відповідності до Посадової інструкції № 195 відносилися, серед іншого, здійснення прийому громадян з питань навчання та отримання посвідчення на право керування транспортними засобами, вчинення ряду інших дій, передбачених Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340, направлених на отримання (обмін) громадянами посвідчень водія.

Натомість, згідно з Функціональними обов'язками провідного консультанта-адміністратора територіального сервісного центру № 5342 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області, затвердженими наказом РСЦ МВС в Полтавській області від 10.01.2017 року № 19 (у редакції наказу РСЦ МВС у Полтавській області від 04.02.2017 року № 44), провідний консультант-адміністратор, окрім приймання державних іспитів на право керування транспортними засобами, видачі та обміну водійських посвідчень, також, зокрема, здійснює прийом громадян з питань реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, видає реєстраційні документи і номерні знаки на ТЗ, проводить перевірку ТЗ, свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорту) та осіб, які звертаються за укладенням договору купівлі-продажу ТЗ, надає консультативну допомогу при заповненні договорів купівлі-продажу ТЗ, веде державний облік зареєстрованих ТЗ з використанням автоматизованих інформаційних систем та книг обліку, надає швидкі, якісні та професійні послуги для задоволення потреб населення, здійснює видачу та продовження свідоцтв про допущення ТЗ до перевезення небезпечних вантажів, тощо (а.с. 130-135).

В результаті порівняння посадових обов'язків по кожній із зазначених вище посад суд дійшов висновку, що коло посадових обов'язків провідного консультанта-адміністратора більш широке, ніж коло обов'язків провідного спеціаліста ТСЦ. Відтак, на переконання суду, для здійснення більш широкого спектру робіт, зокрема, робіт щодо реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, укладення договорів купівлі-продажу транспортних засобів, кваліфікація ОСОБА_1, як особи, що хоч і обіймала до звільнення посаду провідного спеціаліста ТСЦ № 5342 та має значний стаж роботи, є недостатньою, останній немає необхідного досвіду роботи у досить специфічному та важкому напрямку роботи ТСЦ, оскільки його попередня діяльність жодним чином не була пов'язана зі здійсненням реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, укладення договорів купівлі-продажу ТЗ.

Таким чином, суд вважає, що враховуючи відсутність у ОСОБА_1 переважного права на залишення на роботі, достатньої компетенції та кваліфікації у здійсненні функціональних обов'язків по нововведеній посаді провідного консультанта-адміністратора ТСЦ, а також наявність у останнього права на пенсійне забезпечення, РСЦ МВС в Полтавській області обґрунтовано прийнято рішення про його звільнення у зв'язку із скороченням штатів, що зафіксовано в наказі від 04.01.2017 року № 1к/тр

Одночасно, суд вважає за доцільне відмітити, що у подальшому ОСОБА_1 було запропоновано продовжити роботу в РСЦ МВС в Полтавській області на посаді документознавця ТСЦ № 5342 за строковим трудовим договором, оскільки останній знав основні напрямки діяльності підрозділу, мав уявлення про механізм оброблення та виконання документів, що надходять до ТСЦ.

На вказану пропозицію ОСОБА_1 погодився, про що 10.01.2017 року написав відповідну заяву, у якій просив прийняти його за строковим договором на посаду документознавця 1 категорії ТСЦ № 5342 РСЦ МВС в Полтавській області на строк з 11.01.2017 року по 28.04.2017 року (а.с. 98).

На підставі зазначеної заяви наказом РСЦ МВС в Полтавській області від 10.01.2017 року № 2к/тр ОСОБА_1 з 11.01.2017 року по 28.04.2017 року було призначено за строковим трудовим договором на посаду документознавця 1 категорії ТСЦ № 5342 з посадовим окладом у розмірі 2 089,00 грн., установивши надбавку за високі досягнення в праці в розмірі 50 % посадового окладу та надбавку за стаж роботи в державних органах в розмірі 30 %, який становить 20 років 10 місяців 05 днів (а.с. 99).

Як визначено ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 року по справі № 816/231/17 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18.05.2017р. по справі № 816/231/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Рєзнікова С.С.
Повний текст ухвали виготовлений 24.07.2017 р.