Справа № 488/3973/13-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 488/3973/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Лазарева Г.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва щодо призначення ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва нарахувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових починаючи з 01.06.2013 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що працював на роботі зі шкідливими і важкими умовами праці з 19.02.1980 року по 01.07.1981 року, що, на його думку, є підставою для призначення йому пенсії на пільгових умовах. Однак управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва відмовило позивачу у цьому у зв'язку з тим, що, ТОВ «Миколаївське спеціалізоване управління № 28» своїм листом відкликало пільгові довідки, які підтверджували його стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 2 та додатково повідомило, що в довідках про підтвердження наявного трудового стажу міститься та може міститися недостовірна інформація.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва позов не визнав та пояснив, що відповідачу було правомірно відмовлено у призначенні пенсії через те, що у нього відсутній пільговий стаж, оскільки ТОВ «Миколаївське Спеціалізоване Управління № 28» своїм листом №48 від 22.05.2013 року відкликало пільгові довідки № 64,65 від 12.11.2012 року на колишніх працівників, виданих до грудня 2012 року. ТДВ «МСУ №28» відкликало раніше подані ним уточнюючі довідки про особливий характер роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, і це в свою чергу унеможливлює виплату позивачеві вказаного виду пенсії.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2017 року визнано неправомірною відмову управління ПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва щодо призначення ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію. Зобов'язано управління ПФУ в Корабельному р-ні м. Миколаєва нарахувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 01.06.2013 р.

На вказану постанову управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Згідно до вимог ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 11.02.2012 року ОСОБА_2 виповнилося 55 років.

Згідно записів у трудовій книжці позивач працював в Миколаївському спеціалізованому управлінні №28 в період з 19 лютого 1980 року до 30 червня 1981 року монтажником стальних та залізобетонних конструкцій 3 розряду та в період з 01 липня 1981 року по 28 вересня 1992 року електрозварювальником стальних та залізобетонних конструкцій 3 розряду.

16 травня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва із заявою про призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон №1788-XI). При цьому, до заяви позивачем було додано, зокрема, копію трудової книжки, довідки Акціонерного товариства закритого типу «Миколаївське спеціалізоване управління №28» № 237, № 238 від 12 жовтня 2009 року та довідки ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Миколаївське спеціалізоване управління №28» № 64, № 65 від 12 листопада 2012 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Рішенням комісії з призначення пенсій та допомоги управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва від 07 червня 2013 року № 18 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників у звязку з відсутністю пільгового стажу згідно пункту «б» статті 13 Закону №1788-XI та розділу ХV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV, оскільки ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Миколаївське спеціалізоване управління №28» листом від 22 травня 2013 року № 48 відкликало довідки № 64, № 65 від 12 листопада 2012 року на колишніх працівників, виданих до грудня 2012 року.

У судовому засіданні суду першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_4 директор ТДВ «МСУ № 28», який підтвердив, що ОСОБА_2 дійсно працював в НСУ-28 з 19.02.1980 року до 30.06.1981 року монтажником 3 розряду стальних та залізобетонних конструкцій, а з 01.07.1981 року до 28.09.1992 року електрозварювальником 3 розряду стальних та залізобетонних конструкцій, які віднесені до професій, робота на яких дає право на призначення пенсії за Списком №2.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення адміністративного позову частково. Колегія суддів погоджується з вищевикладеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 12 Закону № 1788-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право на пенсію за віком мають: чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до вимог п.2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року.

Відповідно до вимог п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список № 2), і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

При цьому працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються чоловікам із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок № 442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-XII та Порядку № 442 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731; далі Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

За приписами пункту 4.5 Порядку № 383, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

Враховуючи періоди, за які виник спір щодо пільгового стажу роботи позивача, під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, застосуванню підлягають списки, чинні в періоди його роботи монтажником стальних та залізобетонних конструкцій з 19 лютого 1980 року по 30 червня 1981 року і електрозварювальником стальних та залізобетонних конструкцій з 01 липня 1981 року по 28 вересня 1992 року. Такими є Список № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений Радою Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, та список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (через старість) на пільгових умовах, затверджений Кабінетом Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10.

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції для призначення пенсії на пільгових умовах необхідно встановити:

1) досягнення працівником 55 років на дату подання заяви до УПФУ або меншого віку у випадку, коли стаж за Списком № 2 становить половину загального стажу роботи;

2) факт того, що загальний стаж роботи працівника становить не менше 25 років;

3) факт того, що працівник був зайнятий повний робочий день на роботі за Списком № 2;

4) факт того, що стаж роботи на вказаних умовах становить не менше 12 років 6 місяців або не менше половини стажу роботи за Списком № 2.

Отже, позивач народився 11.10.1957 року та звернувся із заявою до УПФУ 16.05.2013 року. Таким чином, на момент подання заяви вік позивача становив понад 55 років.

Згідно із наявною у матеріалах справи копією трудової книжки позивача, його трудовий стаж складає більше 25 років (а.с. 19-23).

Відповідно до п.«а» розділу XXIX та розділу XXXII Списку № 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах» до посад зі шкідливими та важкими умовами праці належать, зокрема, посади: монтажники стальних та залізобетонних конструкцій; електрозварник.

Під повним робочим днем вважається виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії, посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт того, що позивач працював на вказаній посаді повний робочий день підтверджується показаннями свідка, а також наявною у матеріалах справи копією довідки про уточнення характеру роботи, копією наказу про прийняття позивача на роботу.

Як вбачається з листа ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Миколаївське спеціалізоване управління № 28» від 20.11.2012 року враховуючи тяжкий фінансовий стан підприємства, відсутність об'ємів , а тому і грошових коштів, підприємство не має можливості сплачувати пільгову пенсію колишнім працівникам підприємства, тому не може надати довідку про підтвердження основного характеру роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивачеві.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказана причина відкликання пільгових довідок про підтвердження пільгового стажу роботи позивача ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Миколаївське спеціалізоване управління № 28» є такою, що не ґрунтується на вимогах Закону, тому що законодавством не передбачено в даному випадку можливість такого відкликання пільгових довідок.

Згідно до вимог ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У звязку з тим, що довідки № 237 та № 238 від 12.10.2009 року повністю підтверджують період роботи позивача зазначений в позові, як такий, що дає право на пенсію на пільгових умовах, тобто співпадає з даними трудової книжки позивача, тому, на думку суду першої інстанції, з якою погоджується суд апеляційної інстанції, вказані довідки є належним доказом у справі.

Згідно із наявною у матеріалах справи копією трудової книжки позивача, ОСОБА_2 працював з 19.02.1980 року до 30.06.1981 року на посаді монтажника 3 розряду стальних та залізобетонних конструкцій, а з 01.07.1981 року до 28.09.1992 року на посаді електрозварювальника 3 розряду стальних та залізобетонних конструкцій.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що стаж ОСОБА_2 на посадах за Списком № 2 становить більше 12 років 6 місяців.

Відповідно до вимог п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року (далі - Порядок) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Під час звернення до УПФУ позивач надав до Управління також трудову книжку, у якій, є записи про займану посаду (яка належить до Списку № 2) та період виконуваної роботи.

В той же час, як встановлено вимогами ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що в частині задоволення позовних щодо здійснення позивачеві перерахунку пенсії за період з 16 травня 2013 року слід відмовити, оскільки, відповідно до вимог ч.4 ст. 45 Закону України № 1058-VI «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок пенсії проводиться у такі строки, у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо відповідну заяву подано пенсіонером після 15 числа.

Оскільки позивач подав відповідну заяву після 15 числа травня місяця 2013 року, то нарахування пенсії слід здійснити з 01.06.2013 року.

Таким чином, на підставі наведеного та тієї обставини, що єдиною причиною відмови позивачу у нарахуванні пільгової пенсії було відкликання пільгових довідок підприємством, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог адміністративного позову.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва залишити без задоволення, а постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: А.В.Крусян