Справа № 813/708/16
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/5630/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Довгополова О.М., Глушка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційними скаргами Баштанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області та Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Фауна» до Баштанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, треті особи Городоцька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області, Державна казначейська служба України, про визнання протиправними дій, рішення, зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

ТзОВ «Аква Фауна» 25.02.2016 року звернулося до суду з позовом до відповідачів в якому з врахуванням заяви про зміну збільшення позовних вимог просить визнати протиправним дії Жовтневої обєднаної Державної податкової інспекція ГУ ДФС У Миколаївській області щодо розірвання в односторонньому порядку договору укладеного з ТзОВ «Аква Фауна» про визнання електронних документів № 281220151 від 28.12.2015 року, визнати протиправним та скасувати рішення Жовтневої обєднаної Державної податкової інспекція ГУ ДФС у Миколаївській області про анулювання свідоцтв ТзОВ «Аква Фауна», як платника ПДВ та платника спеціального сільськогосподарського режиму від 28.01.2016, зобовязати Баштанську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Миколаївській області (Код ) відновити ТзОВ «Аква Фауна» в реєстрі платників податку на додану вартість та платника спеціального сільськогосподарського режиму, зобовязати Баштанську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Миколаївській області (Код ) прийняти від ТзОВ «Аква Фауна» податкову звітність з податку на додану вартість, зобовязати Баштанську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Миколаївській області (Код ) прийняти від ТзОВ «Аква Фауна» податкову звітність платника спеціального сільськогосподарського режиму, визнати протиправною відмову Городоцької обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області ТзОВ «Аква Фауна» у визнанні та укладенні Договору про визнання електронних документів, зобовязати Городоцьку обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області визнати та укласти з ТзОВ «Аква Фауна» Договір про визнання електронних документів, зобовязати Баштанську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Миколаївській області (Код ) подати до органу Державного казначейства України подання (висновок), про повернення ТзОВ «Аква Фауна» з державного бюджету 4000000 (чотири мільйони) гривень перерахованих згідно платіжного доручення № 120 від 29.01.2016 року, зобовязати Баштанську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Миколаївській області (Код ) направити ТзОВ «Аква Фауна» подання (висновок), про повернення з державного бюджету 4000000 (чотири мільйони) гривень перерахованих згідно платіжного доручення № 120 від 29.01.2016 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2016 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеним рішенням Баштанська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Миколаївській області та Городоцька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області оскаржили його в апеляційному порядку. Просять зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову, покликаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подані скарги не підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АКВА ФАУНА» (ідентифікаційний код 38822789) зареєстроване реєстраційною службою Суворовського районного управління юстиції у м. Херсон як юридична особа від 07.08.2013 за № 0027749.

Як платник податків Товариство з обмеженою відповідальністю «Аква Фауна» взято на податковий облік в органах державної податкової служби 08.08.2013 року, станом на момент виникнення спірних правовідносин перебувало на обліку в Жовтневій обєднаній Державній податковій інспекції ГУ ДФС у Миколаївській області. Відповідно до витягу № 076 з реєстру платників податку на додану вартість Товариство з обмеженою відповідальністю «Аква Фауна» зареєстровано платником податку на додану вартість з 01.03.2014 року, а також зареєстровано субєктом спеціального режиму оподаткування сільськогосподарського підприємства від 01.03.2014 року.

28.12.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про визнання електронних документів № 281220151 (далі договір № 281220151). У цей же день зазначений договір було прийнято відповідачем, що підтверджується квитанцією № 2 від 28.12.2015 року.

Як стало відомо позивачу, в січні 2016 року відповідачем було прийнято рішення про розірвання договору № 281220151 в односторонньому порядку. Позивачу стало відомо, що платника ТОВ «АКВА ФАУНА» позбавлено свідоцтв платника ніби то за заявою самого ж платника, та визначено, що: Підстава анулювання: анульовано за ініціативою платника. В той же час, причиною анулювання стало: надання декларацій про вiдсутнiсть поставок.

Разом з цим, на адресу позивача не надходило рішення податкового органу про розірвання договору про визнання електронних документів № 281220151, а також рішення про анулювання свідоцтв платника ПДВ та платника спеціального сільськогосподарського режиму.

Основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів встановлюється Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІV від 22.02.2003 року (в редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон України № 851-ІV).

Відповідно до вимог статті 14 Закону України № 851-ІV електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Згідно із вимогами пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до пункту 42.4 статті 42 ПК України, з платниками податків, які подають звітність в електронній формі, листування з контролюючими органами може здійснюватися засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Згідно пункту 49.1. статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктами 49.2., 49.3 статті 49 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пункту 49.8. статті 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно із пунктом 49.9. статті 49 ПК України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Приписами пункту 49.10. статті 49 ПК України визначено, що відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Відповідно до пункту 49.12. статті 49 ПК України у разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право: подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання; оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статті 56 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 49.13. статті 49 ПК України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Пункт 184.1 статті 184 ПК України встановлює, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо: а) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку протягом попередніх 12 місяців, подала заяву про анулювання реєстрації, якщо загальна вартість оподатковуваних товарів/послуг, що надаються такою особою, за останні 12 календарних місяців була меншою від суми, визначеної статтею 181 цього Кодексу, за умови сплати суми податкових зобов'язань у випадках, визначених цим розділом; б) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, прийняла рішення про припинення та затвердила ліквідаційний баланс, передавальний акт або розподільчий баланс відповідно до законодавства за умови сплати суми податкових зобов'язань із податку у випадках, визначених цим розділом; в) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати податку на додану вартість; г) особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту; ґ) установчі документи будь-якої особи, зареєстрованої як платник податку, визнані рішенням суду недійсними; д) господарським судом винесено ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута; е) платник податку ліквідується за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб'єкта господарювання) або особу звільнено від сплати податку чи її податкову реєстрацію анульовано (скасовано, визнано недійсною) за рішенням суду; є) фізична особа, зареєстрована як платник податку, померла, її оголошено померлою, визнано недієздатною або безвісно відсутньою, обмежено її цивільну дієздатність; ж) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу; з) припинено дію договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції (для платників податку, зазначених у підпунктах 4, 5 і 8 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу) або закінчився строк, на який утворено особу, зареєстровану як платник податку.

Згідно із пунктом 184.2 статті 184 ПК України анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпунктом «а» підпункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпункту «б» - «з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Відповідно до пункту 184.5 статті 184 ПК України з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, виписку податкових накладних.

Про анулювання реєстрації платника податку контролюючий орган зобов'язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації (пункт 184.10 статті 184 ПК України,).

Відповідно до матеріалів справи, предметом договору про визнання електронних документів № 281220151 від 28.12.2015 року є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного звязку або на електронних носіях, як оригіналу.

Згідно із пунктом 6 названого договору орган ДПС мав право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Зокрема, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців як убачається з пункту «місцезнаходження юридичної особи» цього витягу, місцезнаходженням позивача станом на 24.12.2015 року було: 57227, Миколаївська область, Жовтневий район, селище ОСОБА_3, вулиця Чкалова, 69 (та сама адреса, що зазначена в договорі про визнання електронних документів № 281220151від 28.12.2015 року.)

Зазначена у витязі інформація підтверджена випискою з ЄДР, та іншими реєстраційними документами.

Наведене свідчить, що місцезнаходження позивача не змінювалось, а отже, жодних правових підстав для розірвання договору № 281220151 у відповідача не було.

Як зазначалося вище, відповідно до витягу № 076 з реєстру платників податку на додану вартість Товариство з обмеженою відповідальністю «АКВА ФАУНА» зареєстровано платником податку на додану вартість з 01.03.2014 року, а також зареєстровано субєктом спеціального режиму оподаткування сільськогосподарського підприємства від 01.03.2014 року.

Згідно пункту 209.1 статті 209 ПК України, резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Відповідно до пункту 209.6 статті 209 ПК України сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Ця норма діє з урахуванням того, що: а) для новоутвореного сільськогосподарського підприємства, зареєстрованого як суб'єкт господарювання, який провадить господарську діяльність менше ніж 12 календарних місяців, така питома вага сільськогосподарських товарів/послуг розраховується за наслідками кожного окремого звітного податкового періоду; б) з метою розрахунку такої питомої ваги до складу основної діяльності сільськогосподарського підприємства не включаються оподатковувані операції з постачання основних фондів, що перебували у складі його основних фондів не менше ніж 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно, якщо такі операції не були постійними і не становили окремої підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 209.7 статті 209 ПК України сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у товарних групах 1 - 24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТ ЗЕД, та послуги, які отримані в результаті здійснення діяльності, на яку відповідно до пункту 209.17 цієї статті поширюється дія спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються), а послуги надаються, безпосередньо платником податку - суб'єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів/послуг у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України види діяльності позивача за КВЕД, відповідають вимогам статті 209 ПК України.

Зокрема, пункт 209.2 статті 209 ПКУ встановлює, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Судом встановлено, що позивачем надавалися до Жовтневої обєднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Миколаївській області всі звітні податкові декларації з податку на додану вартість, які були прийняті відповідачем без яких-небудь зауважень, що підтверджується копіями квитанцій, на спростування вказаного відповідачами не надано обгрунтувань.

Умови, за яких сільськогосподарське підприємство втрачає право застосування спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, встановлені пунктом 209.11 статті 209 ПК України.

Відповідно до пункту 209.11 статті 209 ПК України, якщо суб'єкт спеціального режиму оподаткування поставляє протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно несільськогосподарські товари/послуги, питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів/послуг, то: а) на таке підприємство не поширюється спеціальний режим оподаткування, встановлений цією статтею. Таке підприємство зобов'язане визначити податкове зобов'язання з цього податку за підсумками звітного податкового періоду, в якому було допущено таке перевищення, і сплатити податок до бюджету в загальному порядку; б) контролюючий орган виключає таке підприємство з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та може повторно включити його до такого реєстру після закінчення наступних 12 послідовних звітних податкових періодів за наявності підстав, визначених цією статтею; в) таке підприємство вважається платником зазначеного податку на загальних підставах з першого числа місяця, в якому було допущено таке перевищення.

Якщо суб'єкти спеціального режиму оподаткування не можуть самостійно покрити збитки, що виникли внаслідок дії обставин непереборної сили, такі суб'єкти мають право продовжити строк застосування спеціального режиму оподаткування без дотримання розміру питомої ваги, встановленої цим пунктом.

Це правило не застосовується, якщо ризики втрати товарів (запасів) були належно застраховані. У такому випадку суми одержаних страхових виплат враховуються при визначенні питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів/послуг у загальному обсязі постачання за відповідний звітний період.

Рішення про наявність обставин непереборної сили, перелік суб'єктів, що постраждали внаслідок таких обставин, та терміни застосування спеціального режиму оподаткування без дотримання розміру питомої ваги, встановленої цим пунктом, визначаються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними радами.

Норми цього пункту починають застосовуватися після закінчення терміну, визначеного Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними радами.

Відповідно до пункту 209.12 статті 209 ПК України, сільськогосподарське підприємство виключається з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування у разі, коли: а) підприємство подає заяву про зняття його з реєстрації як суб'єкта спеціального режиму оподаткування та/або про його реєстрацію як платника зазначеного податку на загальних підставах; б) підприємство підлягає реєстрації як платник податку на загальних підставах; в) щодо підприємства прийняте рішення про припинення шляхом ліквідації або реорганізації.

За наявності підстав, визначених у підпунктах «а», «б» цього пункту, сільськогосподарське підприємство знімається з реєстрації як суб'єкт спеціального режиму оподаткування з одночасною реєстрацією як платник податку на загальних підставах.

За наявності підстав, визначених у пункті 184.1 статті 184 цього Кодексу (за винятком підстави, визначеної у підпункті «є» пункту 184.1 статті 184 цього Кодексу), проводиться анулювання реєстрації сільськогосподарського підприємства як платника податку на загальних підставах та суб'єкта спеціального режиму оподаткування з дотриманням правил та у строки, що визначені статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до пункту «г» статті 184.1. ПК України: особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту;

Позивачем вказується, що відповідно до декларації з Податку на додану вартість поданої до податкового органу і в додатку 9 до декларації (Розрахунок питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів/послуг до вартості всіх товарів/послуг (ДС9) відображено, що за останній звітний рік були операції щодо постачання сільськогосподарських товарів/послуг.

Крім того, податковим органом визначено підставу анулювання свідоцтв ТОВ «Аква Фауна» як: анульовано за ініціативою платника податків.

Однак сам позивач вказує та апелянтом не доведено протилежного, що ТОВ «Аква Фауна» не ініціював питання щодо анулювання свідоцтва, а також не направлялись відповідні заяви контролюючому органу.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до абзацу 2 пункту 200.15 статті 200 ПК України після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Кабінет Міністрів України постановою від 17 січня 2011 року №39 затвердив Порядок, яким визначено механізм взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування ПДВ.

За змістом пункту 9 Порядку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування ПДВ з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку.

29 січня 2016 року ТОВ «Аква Фауна» подано заяву про повернення вищевказаних коштів, проте, коштів не повернуто жодної відповіді не надано. Як наслідок, суд погоджується, що слід зобовязати відповідача подати органу Державного казначейства України подання із зазначенням суми, що підлягає поверненню з бюджету.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у Постанові від 07.06.2016 року в справі № 21-1067а16, 806/2256/15. Зокрема положення що стосуються стягнення коштів з Державного бюджету України.

Також, станом на розгляд в суді першої інстанції ТОВ «Аква Фауна» змінило свою адресу на: 81500, Львівська обл., Городоцький район, місто Городок, вул. Львівська, будинок 659-А, у звязку з чим перебуває на обліку у Городоцькій обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Львівській області.

ТОВ «Аква Фауна» звязку із зміною місцезнаходження подано у Городоцьку обєднану державну податковій інспекції Головного управління ДФС у Львівській області Договір про визнання електронних документів, проте такий прийнято та укладено не було, без обґрунтованих причин прийняття такого рішення.

Виходячи із вимог статті 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, а апелянтами не подано до суду доказів та обґрунтувань своїх правомірних дій, а тому судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Баштанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області та Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2016 року у справі № 813/708/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді О.М. Довгополов

ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлено 27.07.2017 року