Справа № 802/844/17-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 липня 2017 р. Справа № 802/844/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання:ОСОБА_1

позивача: ОСОБА_2

представників сторін:

позивача: ОСОБА_3

відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: відділу культури і туризму Ямпільської районної державної адміністрації

про: визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_2 до відділу культури і туризму Ямпільської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що наказом начальника відділу культури і туризму Ямпільської районної державної адміністрації № 16 від 27 лютого 2017 року "Про зменшення надбавок педагогічним працівникам ПСМНЗ району" зменшено надбавки педагогічним працівникам, однак, останнім не враховано вимоги чинного законодавства і порушує права та інтереси працівників.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просили позов задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши докази, які є у справі, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Наказом начальника відділу культури і туризму райдержадміністрації № 7 від 05 січня 2016 року "Про встановлення надбавок та груп по оплаті праці", встановлено надбавки до посадових окладів педагогічним працівникам дитячих музичних шкіл за престижність на рівні 20% з 01 січня 2016 року згідно постанови Кабінету Міністрів України № 88 від 25 березня 2014 року.

27 лютого 2017 року начальником відділу і культури і туризму райдержадміністрації керуючись постановою № 373 від 23 березня 2011 року "Про встановлення надбавки педагогічним працівника дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування" із змінами та доповненнями, рішенням 10 сесії 7 скликання Ямпільської районної ради № 119 від 23 грудня 2016 року "Про районний бюджет на 2017 рік", ч. 3 ст. 32 КЗпП України та з метою збереження мережі початкових спеціалізованих мистецьких навчальних закладів району винесено наказ № 16 "Про зменшення надбавок педагогічним працівникам ПСМНЗ району".

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади і їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

У відповідності до ст. 22 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" на місцеві державні адміністрації покладаються повноваження з реалізації державної політики в галузі освіти, здійснення загального керівництва закладами освіти.

Згідно п. 2 Положення про відділ культури і туризму Ямпільської районної державної адміністрації затвердженого розпорядженням голови районної державної адміністрації № 31 від 30 січня 2006 року відділ у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, розпорядженнями голови обласної та районної держадміністрацій, наказами Міністерства культури України, актами обласної та районної ради, прийнятих в межах наданих повноважень, а також цим положенням.

Зі змісту п. 4 Положення, випливає що відповідно до покладень завдань відділ, зокрема:

- здійснює контроль за дотриманням фінансової дисципліни в державних закладах і організаціях сфери культури і туризму;

- являється головним розпорядником коштів районних підвідомчих установ і структурних підрозділів;

- виконує інші функції, що випливають з покладених на нього завдань та наданих додаткових повноважень райдержадміністрацією та районною радою.

Начальнику відділу відповідно до Положення, зокрема:

- здійснює керівництво діяльністю відділом, несе персональну відповідальність за виконання покладених на відділ завдань і здійснення ним свої функцій перед головою райдержадміністрації та управлінням культури облдержадміністрації, районною радою в межах наданих йому повноважень, встановлює ступінь відповідальність керівників структурних підрозділів;

- видає у межах свої повноважень накази та контролює та їх виконання;

- розпоряджається коштами в межах затвердженого кошторису витрат на утримання відділу, структурних підрозділів, затверджує кошториси на утримання закладів культури району;

- призначає на посаду та звільняє з посади працівників відділу та працівників закладів культури району.

Як випливає із матеріалів справи, зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що при прийнятті оскаржуваного наказу начальник відділу і культури і туризму райдержадміністрації керувався постановою № 373 від 23 березня 2011 року "Провстановленняя надбавки педагогічним працівника дошкільних,позашкільнихх, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування" із змінами та доповненнями, рішенням 10 сесії 7 скликання Ямпільської районної ради № 119 від 23 грудня 2016 року "Про районний бюджет на 2017 рік", ч. 3 ст. 32 КЗпП України та з метою збереження мережіпочатковиххспеціалізованихх мистецьких навчальних закладів району винесено наказ № 16 "Про зменшення надбавок педагогічнимпрацівникамм ПСМНЗ району".

Згідно пункту 1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України відповідно до змін внесених постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 року № 88 встановлено, що надбавка за престижність праці установлюється у граничному розмірі 20 відсотків посадового окладу педагогічного працівника.

Регулювання оплати праці здійснюється нормативними актами, як загального характеру, так і галузевими, зокрема це Кодекс законів про працю України, Закон України "Про оплату праці" та постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 року № 1298 "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери", а також іншими нормативними актами, що регулюють виплату різноманітного роду доплат, надбавок, тощо.

Проте, у звязку з необхідністю економити бюджетні кошти постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 р. № 88 "Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2011 р. № 373" було встановлено, що педагогічним працівникам встановлюється надбавка у граничному розмірі 20% від розміру посадового окладу, а виплату надбавок слід здійснювати в межах відповідного фонду оплати праці та право встановлювати такі надбавки надано керівникам закладів та установ, тобто роботодавці віднині мають право встановлювати педагогічним працівникам надбавки у межах фонду оплати праці у розмірі до 20% і це не буде порушенням чинного законодавства.

Як пояснив у судовому засіданні відповідач у зв'язку з відсутністю фінансових можливостей надбавку за престижність педагогічним працівникам початкових спеціалізованих митецьких навчальних закладів району було зменшено до 3%.

Стаття 2 Закону України "Про оплату праці" встановлює, що різного роду надбавки, доплати, премії, компенсаційні виплати є частиною заробітної плати працівника.

Відповідно до ст. 15 цього ж Закону, а також ст. 97 Кодексу законів про працю України встановлює, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Статтею 22 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що роботодавці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Тобто, у будь-якому випадку зміна розміру надбавок у сторону зменшення повинно бути погоджене з профспілковими організаціями.

Як випливає із матеріалів справи та було встановлено у судовому засіданні відповідач попередив працівників про зміну розмірів надбавок за два місяці до запровадження нових розмірів надбавок.

Статтею 98 Кодексу законів про працю України та ст. 13 Закону України "Про оплату праці" визначено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Таким чином скорочення бюджетних асигнувань для фінансування оплати праці педагогічних працівників є єдиною законною підставою для здійснення перегляду розмірів надбавок.

Оскільки законодавець встановлює, що надбавки виплачуються у тому розмірі, у якому це дозволяє зробити фонд оплати праці, то зменшення розмірів надбавок з інших причин є недопустимим.

Таким чином, суд дійшов висновку, що начальник відділу культури і туризму Ямпільської районної державної адміністрації в межах своїх повноважень правомірно видав наказ № 16 від 27 лютого 2017 року "Про зменшення надбавок педагогічним працівникам ПСМНЗ району".

Таким чином, в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

В силу статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

При цьому, суд у відповідності до статті 86 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Тому, в зв'язку із не підтвердженням обставин, що викладені у адміністративному позові, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи положення ст. 94 КАС України, беручи до уваги те, що у задоволенні адміністративного позову позивачу відмовлено, який звільнений від сплати судового збору, а інших витрат судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у справі судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна