Справа № 804/400/17
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2017 р. Справа № 804/400/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Врони О.В.
суддів Олійника В.М.
Царікової О.В.
за участю: секретаря с/з Максименко Е.М.
позивача ОСОБА_1
представника позивача Єрмолаєвої Д.Є.
представника відповідачів 1,3 Грановського М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Національної поліції України, Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, у якому просив:
1. Зобов`язати відповідача 3 в особі Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надати позивачу довідку про безпосередню участь в антитерористичній операції, за формою, що міститься в додатку 1 до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 413 від 20 серпня 2014 року.
2. Визнати бездіяльність Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, щодо не прийняття рішення про надання позивачу статусу учасника бойових дій (відмови в наданні такого статусу) за формою, що міститься у додатку до Положення про Комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників, затвердженого Наказом МВС України від 23.05.2016 р. № 405, протиправною.
3. Зобов`язати Національну поліцію України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій шляхом оформлення рішення про визнання учасником бойових дій, за формою, наведеною у додатку до Положення про Комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників, затвердженого Наказом МВС України від 23.05.2016 р. № 405.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до Довідки, виданої Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області (далі ГУНП в Дніпропетровській області) № 25/134 від 28.01.2016 року в період з 10.12.2015 року по 15.01.2016 року, з 16.01.2016 року по 28.01.2016 року він безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції (далі АТО) у м. Артемівськ та м. Часів Яр Донецької області. Підставою направлення до зони проведення АТО були Накази ГУНП № 34 о/с від 10.12.2015 р. та № 11 о/с від 15.01.2016. Розглянувши матеріали щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій, Департамент кадрового забезпечення Національної поліції направив листа до ГУНП в Дніпропетровській області від 19.07.2016 року № 7853/04/12-2016, в якому повідомив, що матеріали слід повернути на доопрацювання до ГУНП в Дніпропетровській області через відсутність підстав для надання такого статусу позивачу. Позивач вважає, що зазначеним рішенням комісія фактично відмовила йому в наданні статусу учасника бойових дій, але не оформила відмову відповідним Рішенням за формою, яка міститься у додатку 1 до Положення. Позивач вважає, що комісія Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України безпідставно не встановлює йому статус учасника бойових дій та повертає документи на доопрацювання. Також стверджує, що Закон не забороняє позивачу як працівнику поліції отримати статус учасника бойових дій.
У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові та просили позов задовольнити у повному обсязі.
Представник Національної поліції України та ГУНП проти позовних вимог заперечував, виклавши свої заперечення письмово. В обґрунтування заперечень зазначено, що позивач помилково ототожнює різні по суті та формі рішення Комісії, оскільки повернення матеріалів для подальшого доопрацювання є окремою формою діяльності Комісії, що за змістом відрізняється від інших форм її діяльності, зокрема, від прийняття рішення про надання статусу учасника бойових дій, учасника війни. Позовна вимога про зобов`язання Комісії прийняти рішення про надання йому статусу учасника бойових дій є формою втручання в дискреційні повноваження суб`єкта при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства. Крім того, до матеріалів справи надано довідку ГУНП від 28.01.2016 № 25/134, яка повністю відповідає вимогам Додатку 1 Порядку, що підтверджує відсутність порушеного права, безпідставність та необґрунтованість вимог ппозивача про зобов`язання ГУНП надати йому довідку, за формою, що міститься у додатку 1 Порядку. Також зазначено, що матеріали, подані на розгляд Комісії, не давали достатніх підстав для винесення рішення про надання статусу учасника бойових дій, такі матеріали на підставі підпункту 6 пункту 2 розділу ІІ Положення про комісію було повернуто для подальшого доопрацювання.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу ГУНП від 07.11.2015 №1 о/с призначено, зокрема таким, що прибув за переведенням із Міністерства внутрішніх справ, з установленням посадових окладів згідно штатного розпису, з 07 листопада 2015 року, ОСОБА_1 слюсарем з ремонту автомобілів полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Наказом ГУНП від 10.12.2015 року №34 о/с дск наказано відрядити у службове відрядження для виконання трудових обов`язків фахівців полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП з 10 грудня 2015 року до особливого розпорядження, у розпорядження керівника АТО на території Луганської та Донецької областей …» ОСОБА_1 , слюсарем з ремонту автомобілів полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП (п.2).
Згідно витягу з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ від 15.12.2015 №349, наказано вважати, такими, що прибули до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення з метою виконання службових (бойових) завдань нижчепойменованих працівників Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 10 грудня 2015 року, зокрема, ОСОБА_1 слюсаря з ремонту автомобілів полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» (п.1.1.2.3).
Наказом ГУНП від 15.01.2016 року №11 о/с дск наказано відрядити у службове відрядження для виконання трудових обов`язків фахівців полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП в Дніпропетровській області з 16 січня 2016 року до особливого розпорядження, у розпорядження керівника антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей до … Донецької області» ОСОБА_1 , слюсарем з ремонту автомобілів полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП (п.9).
Згідно витягу з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ від 19.01.2016 №19, наказано вважати такими, що вибули зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення до пункту постійної дислокації нижчепойменованих працівників Національної поліції України, Полк Патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 15 січня 2016 року, зокрема, ОСОБА_1 слюсаря з ремонту автомобілів полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» (п.2.1.1.1.4.1).
ОСОБА_1 в період з 10.12.2015 по 15.01.2016, з 16.01.2016 по 25.02.2016 приймав безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується Довідками від 18.05.2016 №2720/Рп, від 28.01.2016 №25-134, від 15.12.2016 №8/8-Т-107.
Факт прийняття ОСОБА_1 безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, відповідачами не заперечується.
Рішенням Комісії від 19.12.2016р. №Т-1761/12/2/2/01-2016 матеріали щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій повторно направлено до ГУНП в Дніпропетровській області на доопрацювання.

Наведені обставини слугували підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача 3 в особі Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надати позивачу довідку про безпосередню участь в антитерористичній операції, за формою, що міститься в додатку 1 до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 413 від 20 серпня 2014 року, - суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно Довідки від 18.05.2016 №2720/Рп, від 28.01.2016 №25-134, від 15.12.2016 №8/8-Т-107 ОСОБА_1 в період з 10.12.2015 по 15 01 2016, з 16.01.2016 по 25.02.2016 приймав безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей.

Довідка 18.05.2016 №2720/Рп яка направлена до Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, видана за формою, що міститься в додатку 1 до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 413 від 20 серпня 2014 року.

Отже, позовна вимога зобов`язати відповідача 3 в особі Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надати позивачу довідку про безпосередню участь в антитерористичній операції, за формою, що міститься в додатку 1 до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 413 від 20 серпня 2014 року є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги визнати бездіяльність Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, щодо не прийняття рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій (відмови в наданні такого статусу) за формою, що міститься у додатку до Положення про Комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників, затвердженого Наказом МВС України від 23.05.2016 р. № 405, протиправною, - суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що Комісія Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, двічі приймала рішення з питання надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій. Тим часом, бездіяльність передбачає пасивну поведінку суб`єкта владних помножень.

З огляду на зазначене, позовна вимога визнати бездіяльність Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, щодо не прийняття рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій (відмови в наданні такого статусу) за формою, що міститься у додатку до Положення про Комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників, затвердженого Наказом МВС України від 23.05.2016 р. № 405, протиправною, - задоволенню не підлягає.

Разом з тим, у судовому засіданні представник відповідачів пояснив, а в письмових запереченнях проти позовних вимог зазначив, що вимоги ОСОБА_1 відповідачем не визнаються у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 працював слюсарем з ремонту автомобілів полку патрульної служби поліції особливого призначення "Дніпро-1" Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, спеціальне звання йому не присвоювалося та Присягу поліцейського він не складав. Зазначене свідчить, що посада ОСОБА_1 відноситься до категорії «цивільний персонал», та не має правового статусу «поліцейського». Отже, відсутні підстави для надання позивачу відповідного статусу, а повернення матеріалів щодо присвоєння позивачу статусу учасника бойових дій до ГУПН в Дніпропетровській області - правомірним.

Суд критично оцінює доводи відповідача та зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551-ХІІ), Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (далі - Порядок № 413).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 19 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 р. №413 (далі - Порядок).

Пунктом 4 Порядку визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: для осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, - документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Суд зазначає, що доказів, які б підтверджували правомірність повернення документів позивача на доопрацювання відповідачами надано не було.

Згідно із пунктом 5 Порядку рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається, зокрема, комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС (далі - комісія), - стосовно осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку.

Для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади (абзац 1 пункту 6 Порядку).

Пунктом 8 Порядку передбачено, що у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

Таким чином, підставою надання статусу учасника бойових дій є безпосередня участь позивача у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення, який, відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» рахувався працівником поліцейського полку ПСПОП "Дніпро-1" ГУНП.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №34 о/с дск від 10.12.2015 р. ГУНП в Дніпропетровській області "Про відрядження працівників ППСПОП "Дніпро-1" ГУНП в Дніпропетровській області до зони проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях" ОСОБА_1 з 10.12.2015 року до особливого розпорядження відряджено у службове відрядження для виконання трудових обов`язків фахівців полку патрульної служби поліції особливого призначення "Дніпро-1" ГУНП у розпорядження керівника антирерористичної операції на території Луганської та Донецької областей до … (а.с.16).

Також Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 15.01.2016 року №11 о/с дск наказано відрядити у службове відрядження для виконання трудових обов`язків фахівців полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП з 16 січня 2016 року до особливого розпорядження, у розпорядження керівника антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей до … Донецької області» ОСОБА_1 , слюсарем з ремонту автомобілів полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП (п.9).

Статус позивача на час перебування в зоні АТО надає йому право для визнання його учасником бойових дій з відповідним документальним підтвердженням зазначеного - видачею посвідчення.

Водночас, оскільки матеріали стосовно надання позивачу статусу учасника бойових дій двічі не були розглянуті відповідачем, а поверталися на допрацювання, без будь-яких зауважень до наданих документів, Комісією Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України по суті було відмовлено позивачу у наданні статусу учасника бойових дій з посиланням на те, що він хоч і проходив службу у складі підрозділу ППСПОП "Дніпро-1" ГУНП в Дніпропетровській області, але не є поліцейським, а тому не можливо встановити відповідний статус.

Згідно ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цьогоКодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи викладені вище обставини та докази у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для визнання протиправними дій Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, у відмові встановлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , з урахуванням приписів ч. 2 ст. 11 КАС України.

З огляду на зазначене та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне визнати протиправними дії Комісії національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, у відмові встановлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .

Спосіб захисту у сфері публічно-правових відносин визначає позивач та згідно ч.3 ст.105 КАС України позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, утриматися від вчинення певних дій, виконати зупинену чи не вчинену дію тощо.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивач оскаржує протиправні дії чи бездіяльність відповідача у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки.

Тож, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист законних прав і свобод позивача, оскільки це і є основним завданням адміністративного судочинства.

При цьому, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, які належать до його компетенції не є привласненням судом собі таких повноважень і функцій відповідача, оскільки, суд лише зобов`язує державний орган вчинити дії у спосіб, на підставі та в межах повноважень, визначених законодавством.

Таким чином, колегія суддів вважає, що наданих позивачем доказів достатньо для того, щоб зобов`язати Національну поліцію України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, як суб`єкта владних повноважень, надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій, без деталізації способу виконання.

За наведених підстав, обрана позивачем форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

У цьому випадку вимога позивача зобов`язати Національну поліцію України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, як суб`єкта владних повноважень, надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій, може бути вказівкою на спосіб відновлення порушеного права.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 826/4418/14, висновок якого, відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а також має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Також у висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема передбачає, що судове рішення повинно бути таким, яке можна ефективно виконати на користь сторони, яка виграла справу. Конвенція не передбачає теоретичного захисту прав людини, а має на меті гарантувати максимальну ефективність такого захисту.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvonne van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія названого принципу пов`язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", п. 74).

Відповідно до ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини та зазначені вище норми законодавства відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не доведено правомірність неодноразового повернення документів позивача на доопрацювання та відмови Позивачу у встановленні статуса бойових дій.

Отже, позовна вимога зобов`язати Національну поліцію України в особі Комісії національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Національної поліції України, Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Комісії національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, у відмові встановлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .

Зобов`язати Національну поліцію України в особі Комісії національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 07 липня 2017 року

Головуючий Суддя Суддя О.В. Врона В.М. Олійник О.В. Царікова