Справа № 448/660/17
Суддя: Білоус Ю. Б.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/660/17
Провадження № 2-а/448/70/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19.07.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Білоус Ю.Б.,

при секретарі Романченко І.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

свідка ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського ГРПП №4 Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Топій Р.А., третя особа - Яворівський відділ поліції ГУ НП у Львівській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 02.06.2017 року звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову поліцейського ГРПП №4 Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Топій Р.А. в справі про адміністративне правопорушення серії БР №166572 від 14.05.2017року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

В обґрунтування свої вимог покликається на те, що дана постанова є незаконною, оскільки встановлені в ній обставини про те, що він 14.05.2017року о 08.55 год. керував автомобілем без посвідчення водія, не відповідають дійсності.

Стверджує, що 14.05.2017 року близько 09.00 год. він, разом із ОСОБА_2, їхали його (позивача) автомобілем марки «Ауді», реєстр номер НОМЕР_1. з м.Мостиська в с. Поповичі Мостиського району Львівської області. За кермом автомобіля був ОСОБА_2 При в'їзді у с. Поповичі забракло пального і водій ОСОБА_2 припаркував автомобіль на узбіччі, біля автобусної зупинки. Він (позивач) залишився біля автомобіля, а ОСОБА_2 зупинив попутній транспорт і поїхав додому в с.Храпличі по пальне. Через 10 хв. до нього під'їхав поліцейський автомобіль, з якого вийшли троє поліцейських, які безпричинно до нього почали ставити незаконні вимоги, цинічно і зухвало заламували йому руки і одягли кайданки. Поліцейські вимагали від нього посвідчення водія, ігноруючи його пояснення, що він не перебував за кермом даного автомобіля. Іншу вимогу ставили пройти тест на стан сп'яніння, знову ж таки ігноруючи його твердження, що він не сідав в цей день за кермо автомобіля. Не маючи змоги протидіяти силі трьох поліцейських, він погодився їхати з ними в лікувальний заклад, щоб пройти тест. Однак його працівники поліції привезли в с. Поповичі, де розвернулися, поїхали назад і висадили його біля його ж автомобіля.

Зазначає, що при ньому ніхто не складав жодного протоколу про адміністративне правопорушення, тим більше в його присутності ніхто не виносив постанови, що є грубим порушенням ст. 256 КУпАП, йому не роз'яснювали права, передбачені ст. 268 КУпАП. Вказує, що 14.05.2017 року він був учасником дорожнього руху, але в якості пасажира транспортного засобу, а не водія, а на момент прибуття працівників поліції автомобіль взагалі не рухався вже близько 10 хв. В автомобілі він навіть не знаходився, стояв ззаду нього, оскільки чекав ОСОБА_8 тому вважає, що в його діях не може бути складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з вищенаведених підстав.

Відповідач - поліцейський ГРПП №4 Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Топій Р.А. в судовому засіданні проти позову заперечив та підтвердив обставини, викладені у спірній постанові про адміністративне правопорушення.

Третя особа - Яворівський відділ поліції ГУ НП у Львівській області була своєчасно і належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, однак представник такої в суд не з'явився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін та покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Виходячи з вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що 14.05.2017 року поліцейським ГРПП №4 Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Топій Р.А. - відповідачем у справі, винесено спірну постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР №166572 від 14.05.2017року, відповідно до якої «ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Ауді», реєстр.номер НОМЕР_2, 14.05.2017року о 08.55 год. в с.Поповичі Мостиського району Львівської області не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України».

Даною постановою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до п.2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 1 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із диспозиції ч. 1 ст. 126 КУпАП суб'єктом даного правопорушення є особа, яка керує транспортним засобом (водій).

Згідно з вимогами ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як слідує із пояснень позивача ОСОБА_1, останній повністю заперечує обставини, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення, щодо керування ним транспортним засобом у зазначені в постанові місці та часі.

При цьому, із наданих в судовому засіданні пояснень свідків ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слідує, що останні були присутніми на місці зупинки, і такі в судовому засіданні підтвердили те, що ОСОБА_1 у в цей час не керував автомобілем.

В свою чергу, відповідач в порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в ході розгляду даної справи не представив суду жодних належних та допустимих доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, а саме доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_1 транспортним засобом (письмових пояснень свідків, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписів, в тому числі відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції щодо події, з приводу якої подано позов, тощо).

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, у графі такої «До постанови додаються:» відсутні будь - які посилання на інші матеріали, зокрема фото чи відео, в підтвердження викладених в постанові обставин.

Таким чином прямих, безспірних і безсумнівних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, в ході судового розгляду не здобуто. Тобто, в даному випадку ОСОБА_1 не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст.55 Конституції України).

Згідно ч. 2 і ч. 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення Конституції України поширюються і на осіб, які обвинувачуються у вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Отже, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Приймаючи до уваги усе вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підставний, оскільки відповідачем не надано доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому її слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 69-71, 158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР №166572 від 14.05.2017року, винесену поліцейським ГРПП №4 Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Топій Р.А. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, - скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а в разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України - протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.Б.Білоус

Постанова набрала законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.Б.Білоус