Справа № 810/3429/16
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3429/16 Головуючий у 1-й інстанції: Виноградова О.І. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А
17 липня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Собківа Я.М.,
суддів: Вівдиченко Т.Р., Сорочка Є.О.
за участю секретаря: Бордунової К.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною ОСОБА_1 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу.
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року в задоволенні вимог даного позову відмовлено.
Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв`язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.
Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з 5 березня 2015 року позивач проходить військову службу на посаді заступника командира батальйону по роботі з особовим складом у військовій частині НОМЕР_2 (а.с.9).
23 вересня 2016 року відповідачем було видано наказ № 428 «Про результати службового розслідування», п. 1 якого позивачу за неналежне виконання службових обов`язків (порушення вимог абз. 2,5 ст. 11, ст. 16, абз. 1 ст. 107, абз. 1,2,4,5,6 Статуту внутрішньої служби, абз. 2 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України), враховуючи систематичність порушення військової дисципліни (сім не знятих дисциплінарних стягнень) накладено стягнення у виді: «Попередження про неповну службову відповідність» (далі - наказ № 428) (а.с.4).
У зв`язку з тим, що позивач вважає оскаржуваний наказ таким, що винесений протиправно, ним було подано даний позов до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999р. № 551-XIV.
Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.
Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
Згідно зі статтею 16 Статуту внутрішньої служби, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Статтею 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.
Відповідно до статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.
Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Відповідно до приписів зазначених норм на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).
Після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Таким чином, вирішальним при накладення дисциплінарної відповідальності за скоєний проступок військовослужбовцем є характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, ступень вини, попередня поведінка порушника та розмір завданих державі та іншим особам збитків.
Військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби).
Статтею 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби).
Згідно ст. 16 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Відповідно до абз. 1 ст. 107 Статуту внутрішньої служби, заступник командира батальйону (корабля 3 рангу) з виховної роботи в мирний і воєнний час відповідає за організацію і проведення виховної роботи, за військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за морально-психологічне забезпечення бойової готовності, бойової підготовки, бойових завдань, повсякденної діяльності батальйону (корабля), за гуманітарну підготовку, інформаційну і культурно-виховну роботу, дозвілля військовослужбовців, за їх соціальний захист.
Заступник командира батальйону (корабля 3 рангу) з виховної роботи підпорядковується командирові батальйону (корабля 3 рангу) і є прямим начальником усього особового складу батальйону.
Згідно з вимогами абз. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 108 Статуту внутрішньої служби, заступник командира батальйону (корабля 3 рангу) з виховної роботи зобов`язаний:
брати участь у розробленні плану бойової підготовки батальйону (корабля);
забезпечувати виконання рішень командира батальйону (корабля) з питань виховної роботи, подавати допомогу командирам рот та їх заступникам з виховної роботи у поліпшенні морально-психологічного стану особового складу;
виховувати особовий склад батальйону (корабля) в дусі свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, ОСОБА_2 , традиціям дружби і військового товариства, любові до своєї частини, постійної пильності і бойової готовності;
проводити роботу, спрямовану на якісне виконання завдань бойової підготовки, бойових завдань, підвищення боєздатності батальйону (корабля), зміцнення єдиноначальності, поліпшення морального стану особового складу;
вживати конкретних заходів для зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, згуртування військових колективів.
Вивченням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 10 червня 2011 року набрав чинності контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, укладений між позивачем та Міністерством оборони України в особі командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (а.с. 10-11).
12 вересня 2016 р. головою комісії ОСОБА_3 та членами комісії: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було складено акт про перевірку організації виховної роботи, планування проведення заходів морально-психологічного забезпечення та усунення недоліків, що були виявлені при роботі попередньої комісії 27 липня 2016 р. у військовій частині НОМЕР_2 , у якому було запропоновано призначити повторну перевірку усунення виявлених порушень (а.с.38-40).
Названий акт було направлено на адресу командира військової частини НОМЕР_2 .
13 вересня 2016 р. командиром відповідача видано наказ «Про призначення службового розслідування» № 418, яким наказано провести службове розслідування по факту виявлених недоліків (а.с.41).
За результатами службового розслідування головою комісії ОСОБА_6 та членами комісії: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було проведено службове розслідування та складено відповідний акт (а.с.42-45), в якому зазначено про те, що перевіркою встановлено, що внаслідок неналежного виконання службових обов`язків позивачем у військовій частині НОМЕР_2 та її підпорядкованих підрозділах: - не здійснюється належним чином добір, допуск особового складу до несення бойового чергування, несення служби зі зброєю; - через відсутність періодичної роботи з особовим складом військової частини існує ризик спалаху суїцидальної поведінки серед військовослужбовців; - військовослужбовці, що прибувають із зони проведення АТО адаптацію не проходять, їх подальший супровід не здійснюється, що призводить до підвищення пияцтва у військовій частині, порушення військової дисципліни та неможливості здійснювати контроль за даним особовим складом; - особовий склад психологічно не підготовлений до дій в екстремальних умовах мирного і воєнного часу; - знижується рівень морально-психологічного забезпечення бойової готовності, бойової підготовки та повсякденної діяльності батальйону; - замість того, щоб виховувати особовий склад батальйону в дусі свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, проводити роботу спрямовану на виховання у військовослужбовців батальйону відданості Українському народу, формування у особового складу високих морально-психологічних якостей своїми діями, зокрема - неналежним виконанням службових обов`язків, позивач підриває авторитет влади командира, демонструє військовослужбовцям можливість уникнути відповідальності за вчинення правопорушення (показовим є той факт, що даний військовослужбовець будь яким шляхом намагався уникнути відбуття скарання за вчинення військового адміністративного правопорушення); - через відсутність аналізу морально-психологічної обстановки в підрозділах, неможливо керувати процесами морально-психологічного забезпечення під час бойового застосування підрозділів; - патріотичне виховання військовослужбовців знаходиться на низькому рівні, мотивація у особового складу до проходження служби відсутня; - особовий склад не володіє ситуацією щодо розвитку Збройних Сил України, підвищення обороноздатності країни, надбань Українського народу на шляху до захисту територіальної цілісності України.
Разом з тим, у вказаному акті зазначено, що у діях позивача наявний склад дисциплінарного правопорушення - неналежне виконання службових обов`язків.
З даним актом позивач був ознайомлений 22 вересня 2016 р., що підтверджується його підписом (а.с.45 на звороті) та у цей же день у нього було відібрано пояснення (а.с.46).
23 вересня 2016 р. командиром відповідача полковником ОСОБА_9 було затверджено акт службового розслідування (а.с.42-45).
Як зазначалося вище, наказом № 428 позивачу за неналежне виконання службових обов`язків (порушення вимог абз. 2,5 ст. 11, ст. 16, абз. 1 ст. 107, абз. 1, 2, 4, 5, 6 Статуту внутрішньої служби, абз. 2 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України) (враховуючи систематичність порушення військової дисципліни) накладено дисциплінарне стягнення у виді: «Попередження про неповну службову відповідність» (а.с. 32).
Наведене свідчить, що наказ № 428 було винесено у зв`язку з неналежним виконанням позивачем службових обов`язків.
Факт неналежного виконання позивачем службових обов`язків підтверджується також: рапортами діловода ОСОБА_10 та начальника штабу батальйону ОСОБА_11 , заступника командира відповідача ОСОБА_4 (а.с.47-48, 77-78); поясненнями командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_12 , начальника штабу батальйону ОСОБА_11 , заступника з озброєння - начальника технічної частини військової частини НОМЕР_2 , начальника командного полку - заступника начальника штабу з бойового управління ОСОБА_13 , начальника РЛС РЛВ Зінька О.В., начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_14 , начальника вузла зв`язку ОСОБА_15 , оперативного чергового командного пункту ОСОБА_16 , начальника Р.Л. відділення - начальника радіотехнічного вузла ОСОБА_17 , командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_18 , командира військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_19 , заступника командира військової частини НОМЕР_4 по роботі з особовим складом ОСОБА_20 , телефоніста ОСОБА_21 , планшетиста ОСОБА_22 , старшого радіотелеграфіста ОСОБА_23 , планшетиста ОСОБА_24 , радіотелеграфіста ОСОБА_25 , планшетиста ОСОБА_26 , грамотометника ОСОБА_27 , стрільця ОСОБА_28 , старшого солдата ОСОБА_29 , оператора РЛС-П18 ОСОБА_30 водія-електрика ОСОБА_31 , оператора П-18 ОСОБА_32 (а.с. 49-74); службовою характеристикою позивача (а.с.125).
Разом з тим, як вбачається з службової картки позивача, за 2016 р. до нього було застосовано дисциплінарні стягнення у виді догани та суворої догани 8 разів та з 2012 р. не було застосовано жодного заохочення (а.с.126-129).
Крім того, відповідачем було проведено службове розслідування та відібрано у позивача пояснення з приводу вчинення даного правопорушення, а відтак такі дії свідчать про повне, об`єктивне і всебічне дослідження всіх обставин, що вплинули на винесення наказу № 428.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства та оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що в даному конкретному випадку відповідачем було належним чином досліджено вчинений позивачем проступок та вірно обрано вид дисциплінарного стягнення відповідно до ст. 86 Дисциплінарного статуту.
Разом з тим, колегія суддів враховує ту обставину, що наказ № 428 видано правомочною особою - командиром відповідача (а.с.41).
Доводи апелянта з приводу того, що такий вид дисциплінарного стягнення як попередження про неповну службову відповідність можна застосовувати лише до військовослужбовця, тобто особи, яка перебуває у трудових правовідносинах з командуванням Збройних Сил України на підставі укладеного контракту, а дія контракту позивача закінчилася 10 червня 2016 р., колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, зважаючи на наступне.
Згідно п. 2 ч. 9 ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25 березня 1992 р. № 2232-XII, у разі настання особливого періоду для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої цієї статті та частиною восьмою статті 26 цього Закону.
Таким чином, позивач фактично продовжує перебувати у трудових правовідносинах із Збройними Силами України, отримувати грошове та інші види забезпечення, а тому на нього поширюється дія Дисциплінарного статуту та інших нормативно-правових актів, що стосуються проходження військової служби.
При цьому, слід також зазначити, що раніше позивач взагалі не порушував питання про закінчення строку дії контракту та подальше проходження військової служби в Збройних Силах України.
У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваний наказ відповідає всім вимогам щодо його форми та порядку накладення дисциплінарного стягнення на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну, а тому підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог даного позову.
Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Вівдиченко Т.Р.

Суддя Сорочко Є.О.

Повний текст ухвали виготовлено 17.07.2017

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Вівдиченко Т.Р.

Сорочко Є.О.