Справа № 340/273/17
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/7669/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Глушка І.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Косівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 07 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Косівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправними дії Косівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі ОУ ПФУ) та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити йому державну пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ) із врахуванням того, що вона не може бути нижчою від прожиткового мінімуму, відповідно до частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ стаж роботи, починаючи з 23 грудня 2016 року.

Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 07 червня 2017 року у справі № 340/273/17, прийнятою у порядку скороченого провадження, позов було задоволено.

У апеляційній скарзі відповідач ОУ ПФУ просить зазначену постанову скасувати та ухвалити судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач відпрацював 25 років і розмір його страхового стажу є меншим, ніж передбачено частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Тому він не має права на отримання пенсії у розмірі прожиткового мінімуму і пенсія позивачу призначена та виплачується відповідачем у відповідності до законодавства. Підстави для задоволення позову відсутні.

З урахуванням вимог частини 8 статті 183-2 та пункту 3 частини 1 статті 197 КАС України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що нарахування позивачу та виплату основної пенсії за віком проведено відповідачем без дотриманням рівня прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що не відповідає приписам Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС (категорія 2) і має право на пільги і компенсації, встановлені Законом № 796-ХІІ, що підтверджується копією посвідчення серії А № 373018 від 13 січня 2014 року.

З 06 травня 2014 року позивачу призначено пенсію за віком на загальних підставах згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ. Його трудовий стаж на час призначення пенсії становив 19 років 6 місяців 29 днів, розмір пенсії 949 грн.

Як слідує з матеріалів справи, постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2016 року ОУ ПФУ зобов'язано починаючи з 28 липня 2015 року провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 за наявними у пенсійній справі документами про загальний трудовий стаж відповідно до частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку.

Відповідно до розпорядження № 113686 від 04 жовтня 2016 року позивачу з 01 червня 2016 року з урахуванням постанови Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2016 року здійснено перерахунок пенсії позивача і загальний розмір пенсійних виплат становив 1546,37 грн. при загальному стажі роботи 24 роки 11 місяців (розмір пенсії за віком 998,73 грн.).

Згідно з розпорядженням № 113686 від 16 травня 2017 року з 01 травня 2017 року загальний розмір пенсійних виплат ОСОБА_1 при загальному стажі роботи 25 років становив 1585,58 грн. (розмір пенсії за віком 1002,05 грн.).

Відповідно до статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» встановлено, що до числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат.

Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Приписами частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, позивач ОСОБА_1 за наявного стажу роботи і з урахуванням віднесення його до категорії 2 має право на пенсію у повному розмірі. Така пенсія є його основним джерелом існування і не може бути меншою за мінімальний розмір пенсії за віком.

Статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривень, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Відповідно до частини 3 статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, який встановлений на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Отже, підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що норми пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 року суперечать приписам статті 46 Конституції України, статті 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», а отже відповідно до частини 4 статті 9 КАС України не підлягають застосуванню при вирішенні даного публічно-правового спору.

Таким чином, слід погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що нарахування та виплату ОСОБА_1 основної пенсії за віком було проведено відповідачем без дотриманням вимог щодо рівня прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що не відповідає приписам Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Крім того, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції вірно визначив, що відповідно до вимог Закону № 796-ХІІ додаткова пенсія є окремим видом пенсії, і її розмір не повинен включатися до розміру основної пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків.

При цьому зазначена надбавка не може вважатися складовою мінімального розміру пенсії за віком, є окремим видом соціального забезпечення за проживання в гірському насаленому пункті і включена відповідачем до загального розміру основної пенсії всупереч вимогам закону.

Таким чином, позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок основної пенсії ОСОБА_1 у розмірі, не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 23 грудня 2016 року підставно задоволенні судом першої інстанції.

Виходячи з наведеного суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу Косівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 07 червня 2017 року у справі № 340/273/17 без змін.

В силу вимог ч. 10 ст. 183-2 КАС України ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді І.В.Глушко

ОСОБА_2