Справа № 725/1103/17
Суддя: Галичанський О. І.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/1103/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2017 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Галичанського О.І.,

при секретарі Симик І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

та представника відповідача Рачук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови від 24.02.2017 року у справі про порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що постановою відповідача від 24.02.2017 року його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стали помилкові висновки відповідача про те, що 31.01.2017 року він виїжджав за межі України через п/п «Порубне», керуючи автомобілем марки «Крайслер Гранд Вояджер» реєстраційний номер В9089ВХ, хоча фактично у даному транспортному засобі слідував через кордон його власник - ОСОБА_3 Недялков, який і ввозив автомобіль на митну територію України. На вказані обставини працівники митниці увагу не звернули та , виносячи оскаржувану постанову, пояснення ОСОБА_3 не врахували.

Вважає, що висновки відповідача в оскаржуваній постанові не відповідають фактичним обставинам справи та в його діях відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, а тому звернувся до суду з даним позовом та просив визнати протиправною та скасувати постанову Чернівецької митниці ДФС від 24.02.2017 року у справі про порушення митних правил №0163/408020301/17; закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Крім того, представник позивача в судовому засіданні пояснив, що позивач не був уповноважений ввозити на митну територію України транспортний засіб марки «Крайслер Гранд Вояджер» реєстраційний номер В9089ВХ 27.12.2016 року та працівник митниці, якій здійснював митний контроль, безпідставно вніс відомості про нього, як про особу яка в режимі транзиту переміщувала зазначений автомобіль через державний кордон України, оскільки транспортний засіб переміщувався його власником - громадянином Болгарії ОСОБА_3, який разом з ним в'їжджав на територію України. Будь-яких доручень щодо митного оформлення автомобіля марки «Крайслер Гранд Вояджер» реєстраційний номер В9089ВХ його власник позивачу не надавав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях. Зокрема зазначала, що у час та місці вказаних у постанові про ПМП, саме позивач для митного оформлення надав технічний паспорт на автомобіль марки «Крайслер Гранд Вояджер» реєстраційний номер В9089ВХ, а також свій закордонний паспорт. В ході митного оформлення було встановлено, що позивач ввозив вказаний автомобіль на митну територію України 27.12.2016 року з метою транзиту та у встановлений законом термін транспортний засіб з території України не вивіз. Вказувала на те, що саме ОСОБА_1 був доставлений автомобіль в пункт пропуску для вивезення 31.01.2017 року та саме позивач перевищив встановлений ст.. 95 МК України строк доставки транспортного засобу, про поважність причин пропуску вказаного строку митний орган не повідомив, тим самим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 470 МК України. Також зазначала, що декларантом може виступати будь-яка особа, яка подає відповідні документи, зокрема задекларувати транспортний засіб може також і пасажир, якщо у нього в наявності є технічний паспорт, який пред'явлено до митного контролю, а тому ОСОБА_1 є суб'єктом правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України по фактах викладених в оскаржуваній поставі.

Будучи допитаним в якості свідка громадянин Болгарії ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що вказаний в оскаржуваній постанові автомобіль належить йому на праві власності та саме він перебував за його кермом. Заїхавши в ночі на територію пункту пропуску, він пішов оформляти валютну декларацію, а позивач залишився в машині, тому працівники митниці оформляли транспортний засіб за його документами. Вказував на те, що йому достовірно відомі правила перетину державного кордону України та переміщення через митну територію товарів в режимі транзиту, оскільки він з певною періодичністю перетинає кордон України.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що саме він, як працівник митниці займався оформленням транспортного засобу марки «Крайслер Гранд Вояджер» реєстраційний номер В9089ВХ при його ввезені на митну територію України. Зазначав, що саме позивач надавав йому документи для оформлення автомобіля, а тому він прийняв рішення про оформлення автомобіля в режимі транзиту, при цьому в усній формі повідомив про таке рішення позивача, який не висловлював заперечень та не повідомив, що разом з ним слідує власник автомобіля, який, як і позивач, не заявив про своє бажання оформити транспортний засіб за його документами. За таких обставин, він зробив висновок, що саме позивачем ввозиться автомобіль на митну територію України.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін та покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст. 11 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а якщо особа без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 31.01.2017 року відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил №0163/408020301/17, відповідно до якого 31.01.2017 року о 19 год. 36 хв. під час здійснення митного контролю легкового автомобіля «Крайслер Гранд Вояджер» реєстраційний номер В9089ВХ під керуванням громадянина України ОСОБА_1, який заїхав у зону митного контролю на територію п/п «Порубне» м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС було встановлено перевищення встановленого ст.. 95 МК України строку доставки т/з, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення, більше ніж на 10 днів.

ОСОБА_1 слідував з України до Румунії у приватних справах. Для здійснення митного контролю та митного оформлення вищевказаного транспортного засобу, який вивозився за межі митної території України, громадянином було надано технічний НОМЕР_1 та закордонний паспорт на ім'я громадянина України.

Під час здійснення митного контролю, згідно інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС ДМСУ було встановлено, що 27.12.2016 року громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України вищевказаний автомобіль через п/п «Порубне» м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС в режимі транзит з метою особистого користування та повинен був вивезти з митної території України вказаний автомобіль в строк до 5 діб через цей же пункт пропуску.

На думку відповідача, громадянин ОСОБА_1 ввозив даний автомобіль за межі митної території України 31.01.2017 року з перевищенням встановленого ст. 95 МК України строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення, більше ніж на 10 діб (а/с 32).

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із змісту ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На підставі вказаного протоколу про ПМП заступником начальника Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_6 було винесено постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн. (а/с 44-45).

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Так, частиною третьою ст. 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Відповідно до вимог ст.ст. 90,95 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно вимог ч.1, 2 ст. 92 МК України, митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України. У митний режим транзиту можуть бути поміщені товари, транспортні засоби комерційного призначення незалежно від їх митного статусу.

Судом встановлено, що автомобіль марки «Крайслер Гранд Вояджер» реєстраційний номер В9089ВХ був ввезений на територію України 27.12.2016 року його власником - громадянином Болгарії ОСОБА_3. Проте, цей автомобіль був поміщений працівником митниці в режим "транзиту", як такий, що ввозився громадянином України ОСОБА_1, оскільки останнім на вимогу службових осіб митниці були надані для оформлення документи на цей автомобіль.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки «Крайслер Кранд Вояджер» реєстраційний номер В9089ВХ належить на праві власності громадянину Болгарії ОСОБА_3, який неодноразово перетинав кордон України на вказаному транспортному засобі, в тому числі і 27.12.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також копією електронного витягу за даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску та листом центру обробки спеціальної інформації від 09.06.2017 року наданого на запит адвоката ОСОБА_7

З показів допитаних в судовому засіданні свідків вбачається, що працівник митниці вважав декларантом позивача, оскільки той перебував у вказаному автомобілі та у нього був технічний паспорт, проте ОСОБА_3 пояснив, що 27.12.2016 року саме він керував власним автомобілем та переміщував його через митний кордон України, при цьому документи на транспортний засіб працівнику митниці надав позивач, оскільки в той момент він заповняв валютну декларацію та був відсутній в автомобілі.

Такі покази свідка ОСОБА_3, які підтверджують пояснення позивача в судовому засіданні, не спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, за вимогами ст.ст. 4, 257, 265 МК України декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування; декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Декларантами мають право виступати: 1) при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір; 2) в інших випадках - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

Частиною 6 ст. 265 МК України передбачено, що декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

З системного аналізу вище вказаних норм законодавства вбачається, що декларування транспортного засобу, який переміщується через митний кордон України може бути здійснене його власником або іншою особою, яка, на підставі визначених документів, уповноважена власником вчиняти такі дії.

За змістом п. 2 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118, уповноважена особа - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов'язані з пред'явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами.

Відповідачем, на якого покладено обов'язок доведення правомірності прийнятих ним рішень, не надано суду доказів наявності у ОСОБА_1 довіреності або іншого договору на підставі яких власник автомобіля «Крайслер Гранд Вояджер» реєстраційний номер В9089ВХ уповноважив його 27.12.2016 року при в'їзді на територію України декларувати вказаний автомобіль.

Таким чином, незважаючи на те, що згідно витягу з електронної бази митниці, 27.12.2016 року декларантом та особою, яка ввозила вказаний автомобіль на митну територію України в режимі транзит, зазначений позивач, проте матеріали справи не містять доказів, що він був уповноважений на здійснення таких дій. При цьому з пояснень свідка ОСОБА_5 в судовому засіданні, вбачається, що він дійшов висновку про те, що саме ОСОБА_1 є декларантом автомобіля, оскільки він знаходився в транспортному засобі та він надав до митного контролю технічний паспорт на автомобіль.

У відповідності до вимог п. 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118, власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності). У випадках необхідності вирішення питань щодо визначення року виготовлення ТЗ, класифікації ТЗ згідно з УКТЗЕД, митної вартості або порушення справи про порушення митних правил посадова особа митного органу може вимагати деякі чи всі з перелічених документів: митні документи країни придбання ТЗ; сервісну книжку; експертний висновок; фотографії; технічну документацію.

За таких обставин, наявність у особи лише технічного паспорту на автомобіль та її фактичне перебування у вказаному транспортному засобі в якості водія чи пасажира не є безумовною умовою того, що саме ця особа виступає декларантом автомобіля, оскільки у декларанта окрім технічного паспорту мають бути також ряд документів, визначених п. 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118.

Отже, матеріалами справи не підтверджено, що саме позивач ввозив автомобіль «Крайслер Гранд Вояджер» реєстраційний номер В9089ВХ 27.12.2016 року на митну територію України в режимі транзит та порушив встановлений ст. 95 МК України строк, а тому відсутні підстави вважати, що в даному випадку він є суб'єктом правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

За таких обставин, склад правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України в діях ОСОБА_1 . належними та допустимими доказами не підтверджений.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з постанов, зокрема про закриття провадження у справі.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 4, 90, 92, 95, 458,467, 470, 494,495,525, 531 МК України, ст.ст. 8,33,38,247,251,278,280 КУпАП, ст.ст.2,6, 8, 9, 10, 11, 69,70, 71, 72, 79, 86, 122, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Чернівецької митниці ДФС від 24.02.2017 року у справі про порушення митних правил №0163/408020301/17, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, закривши провадження у справі.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у 10-ти денний строк з моменту її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Галичанський О. І.