Справа № 466/7327/16-а
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/7114/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Глушка І.В.,
суддів: Довгополова О.М., Судової-Хомюк Н.М.,
за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Личаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 19 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Личаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова, у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.67) просив зобов`язати призначити пільгову пенсію із зниженням пенсійного віку на умовах, передбачених ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 02 жовтня 2015 року.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що у період з 18 травня 1986 року по 28 травня 1986 року він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Покликаючись на те, що статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується військовим білетом НОМЕР_1 від 12.04.1985, посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_2 від 30.03.2016 та архівною довідкою Штабу територіального управління Західного оперативного командування від 12.02.2009 №18/1/5/490, що надає право користуватись пільгами, встановленими Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії, обґрунтованої не дотриманням вимог п.1 ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", протиправними та такими, що порушують його конституційні права на належне пенсійне забезпечення.
Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 травня 2017 року адміністративний позов задоволено. Зобов`язано Личаківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 02.10.2015 як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 18 по 28 травня 1986 року.
Постанова мотивована тим, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС являється єдиним документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватись пільгами, встановленими Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в тому числі щодо призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач - Личаківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 №1566/11846, до заяви про призначення пенсії необхідно подати підтверджуючі документи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, довідку військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, довідку архівної установи або інші первинні документи із зазначення періоду роботи, населеного пункту чи об`єкту, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Зазначає, що відповідно до записів військового квитка серії НОМЕР_1 у період з 21.05.1985 по 15.05.1987 ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах Радянської Армії. Згідно копії архівної довідки від 15.03.1997 №24/7922 управління хімічних військ Прикарпатського військового округу, наданої Департаментом соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації, ОСОБА_1 виконував завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини НОМЕР_3 у період з 18.05.1986 по 28.05.1986. З копії архівної довідки від 12.02.2009 №18/1/490, виданої відділом зберігання (архівних документів) штабу Територіального управління Західного оперативного командування слідує, що позивач з 19.05.1986 відряджений у селище Буда-Варовичі для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та повернувся у військову частину для продовження служби 29.05.1986. Архівною довідкою від 15.01.2010 №50238 Галузевий державний архів Міністерства оборони України повідомив: «в проверенных приказах командира в/ч 55064 (пос. Буда Воровичи) по строевой части с 13.05.1986 по 28.05.1986 прибытие в командировку ОСОБА_1 для участия в ликвидации аварии на Чернобыльской АЭС не отражено. В журнале учёта доз облучения рем. взвода по запрашиваемый период ОСОБА_1 не отражен.». Відтак, архівною довідкою від 15.01.2010 №50238 Галузевого державного архіву Міністерства оборони України не підтверджується участь ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році. У зв`язку з наведеним, на думку відповідача, відсутні підстави для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, оскільки не дотримані вимоги п. 1 ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Заслухавши суддю доповідача, позивача, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
Судом першої інстанції вірно визначено належним відповідачем у справі Личаківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 988 Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом злиття окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком 1 до Постанови № 988, зокрема, утворено Личаківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова шляхом злиття Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова, Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова та Управління Пенсійного фонду України в Жовківському районі Львівської області.
Крім того, Личаківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Львова заявлено клопотання про заміну відповідача у справі на належного відповідно до ст. 52 КАС України (а.с.65).
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.
На звернення позивача до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", листом Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова № М-124 від 26.10.2015 у призначенні пенсії відмовлено. Відмова мотивована тим, що архівною довідкою від 15.01.2010 №50328 Галузевого державного архіву Міністерства оборони України не підтверджується участь позивача в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (а.с. 7-8).
Позивач, вважаючи рішення пенсійного органу про відмову в призначенні пенсії неправомірним, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.
Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, в редакції чинній на час звернення за призначенням пенсії, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Згідно з п.2 ч.1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ) в редакції, чинній на час звернення за призначенням пенсії, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів.
Відповідно до положень ст.55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів пенсійний вік зменшується на 10 років. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Згідно з п.1 ч.1 ст.9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.
В розумінні статті 10 Закону №796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, в переліку яких зазначено: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Таким чином, законодавець визначає альтернативу довідці про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122. Основною підставою для прийняття альтернативних документів є інформація у них про період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Із наданих на розгляд суду письмових доказів, зокрема, із копії військового квитка НОМЕР_1 слідує, що ОСОБА_1 брав участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в період з 18 травня 1986 року до 28 травня 1986 року, видано посвідчення учасника по ліквідації аварії на ЧАЕС серії НОМЕР_4 від 20.11.1991 (а.с. 3).
Архівною довідкою відділу зберігання (архівних документів) штабу територіального управління Західного оперативного командування Міністерства Оборони України від 12.02.2009 №18/1/5/490 підтверджується, що в алфавітній книзі військової частини НОМЕР_5 значиться ОСОБА_1 . В наказі командира військової частини НОМЕР_5 від 19 травня 1986 року м. Овруч значиться: «полагать убывшими с 19 мая рядового ОСОБА_1 в пос. Буда-Воровичи для ликвидации аварии АЭС. Личный состав с 17 мая исключить с котлового довольствия, продаттестат выдать. Основание: Кодограмма в/ч НОМЕР_6 от 17.05.1986 №233/к».
Зі змісту рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2010 року у справі №2о-33/09 слідує, що довідка №50238 від 15.01.2010, видана галузевим державним архівом Міністерства Оборони України, містить інформацію про те, що рядовий ОСОБА_2 був відряджений для виконання урядового завдання з ліквідації аварії на ЧАЕС з 18.05.1986 по 28.05.1986. Зазначеним рішення встановлено факт, що архівна довідка №50238 від 15.01.2010, видана галузевим державним архівом Міністерства Оборони України, у якій зазначено «Маско» дійсно належить заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, статус ОСОБА_1 як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Львівською обласною державною адміністрацією 30.03.2016 з поміткою «Дублікат на №210991» (а.с.4).
Так, відповідно до ст. 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення „Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та „Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з прийняттям Закону України від 6 червня 1996 року "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Кабінетом Міністрів України 20.01.1997 прийнято Постанову № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Порядок).
Цей Порядок регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи. Посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом № 796-ХІІ, іншими актами законодавства.
Згідно з п.3 Порядку посвідчення видаються, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів.
Пунктом 10 вказаного Порядку закріплено перелік документів на підставі одного з яких видається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту). Крім того, згідно з п. 11 Порядку посвідчення є документом суворого обліку.
Враховуючи вказані законодавчі положення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що основним документом, який підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС».
Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 листопада 2006 року (справа № 21-1048во06), яка з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов`язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.
Суд апеляційної інстанції звертає також увагу на те, що згідно ст. 46 Конституції України, пенсія є одним із видів соціального захисту, право на яке громадянину гарантується.
Згідно з п.1 ч.1 ст.45 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Слід зазначити, що з самого визначення поняття пенсії слідує, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Відтак, виплату пенсії позивачу не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання державної пенсії, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.
Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія дійшла висновку, що вірним способом відновлення порушеного права ОСОБА_1 є зобов`язання відповідача Личаківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова призначити йому пенсію із зменшення пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 02 жовтня 2015 року.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Личаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 19 травня 2017 року у справі №466/7327/16-а - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. М. Довгополов
Н. М. Судова-Хомюк

Ухвала складена в повному обсязі 21.07.2017.