Справа № 754/5846/17
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/501/17
Справа №754/5846/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 липня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Галась І.А.

при секретарі Грей О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного Об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

04.05.2017 року позивач звернулася з вказаним адміністративним позовом до суду, в якому просить:

- визнати дії Лівобережного Об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням "інших виплат", які зазначені в довідці Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 02.03.2017 № 83, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" протиправними;

- зобов'язати Лівобережне Об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 як державному службовцю, з урахуванням "інших виплат" згідно довідки Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 02.03.2017 № 83 про складові заробітної плати за 24 місяці, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування,в розмірі 80 відсотків на час призначення пенсії, починаючи з 03.03.2017, виходячи з середньомісячної суми зазначених виплат за24 календарні місяці роботи в розмірі 87 263 грн 23 коп без обмеження максимального розміру пенсії.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є пенсіонером та перебуває на обліку в Лівобережному Об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, з 14.01.2013 року отримує пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції від 16.12.1993) в розмірі 80 % суми заробітної плати. Листом начальника управління від 09.03.2017 їй було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213, якими були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Законів України "Про державну службу"

В судовому засідання позивач позовну заяву підтримала.

Представник відповідача у поданих до суду письмових запереченнях просив у позові відмовити, оскільки підстав для перерахунку пенсії не має.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач пенсіонером та перебуває на обліку в Лівобережному Об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, з 14.01.2013 року отримує пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції від 16.12.1993).

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що 03.03.2017 вона звернулася з заявою до Лівобережного Об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для проведення перерахунку пенсії у зв'язку із збільшенням розміру заробітної плати державних службовців на посаді, рівнозначній тій яку займав позивач до виходу на пенсію. На підтвердження цього надала довідку про складові заробітної плати , що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" за період з 01.01.2011 до 31.12.2012 від 02.03.2017 № 83 видану Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві

Листом від 09.03.2017 року вих. № 4079/09 Лівобережне Об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача, що враховуючи положення Закону України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення " № 213-VIII від 02.03.2015р.підстав для проведення перерахунку пенсії відсутні.

Таку відмову суд вважає протиправною з наступних причин.

Умови та порядок пенсійного забезпечення позивача визначено статтею 37 Законом України «Про державну службу» № 52 від 1993 року (в редакції на дату призначення пенсії позивачці).

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції на дату призначення пенсії позивачці) На одержання пенсії державних службовців мають право

чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з

якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними

службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції на дату призначення пенсії позивачці) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим

державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної

плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно положень ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до пп. 2.3.3 п. 2.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року №5, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім, або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом), є складовою фонду основної заробітної плати, як інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які, відповідно до ЗУ «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Виходячи зі змісту наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічні правові позиції висловлені в постановах Верховного Суду України від 20.02.2012 року, 14.05.2013 року, 28.05.2013 року, 04.03.2014 року за результатами перегляду судових рішень у справах №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13, 21-3а14 відповідно.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме норми законодавства, які були чинні на момент їх виникнення.

Посилання представника відповідача на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань пенсійного забезпечення», яким скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, пенсії яким призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» судом оцінюється критично, оскільки закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Позивачу пенсія була призначена в 2003 році, тобто до набрання чинності вказаним законом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Щодо позовних вимог позивача про перерахунок та виплату у пенсії з 03.03.2017, то суд враховує наступне.

Згідно ч.4 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно.

Враховуючи вищевикладене проведення перерахунку пенсії позивачу необхідно проводити з 01.03.2017 року.

Керуючись ст.ст. 17, 19, 158, 159, 160-163 КАС України, Закону України «Про державну службу», суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Лівобережного Об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням "інших виплат", які зазначені в довідці Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 02.03.2017 № 83, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" протиправними.

Зобов'язати Лівобережне Об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 як державному службовцю, з урахуванням "інших виплат" згідно довідки Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 02.03.2017 № 83 про складові заробітної плати за 24 місяці, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування,в розмірі 80 відсотків на час призначення пенсії, починаючи з 03.03.2017, виходячи з середньомісячної суми зазначених виплат за24 календарні місяці роботи в розмірі 87 263 грн 23 коп без обмеження максимального розміру пенсії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя:

.