Справа № 607/2104/17
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/7099/17

Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Бруновської Н.В., Затолочного В.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2017 року по справі № 607/2104/17 за позовом Об`єщика ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №586279 від 16.01.2017 та скасування рішення управління патрульної поліції в м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про залишення такої постанови без змін,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №586279 від 16.01.2017 , якою його було визнано винним за ч. 2 ст. 122 Кодексу про адміністративні правопорушення України (далі - КпАП України) та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за проїзд на заборонений сигнал світлофора.

Позовні вимоги мотивує тим, що порушення вказаного в оскаржуваній постанові він не вчиняв, оскільки рухався виключно на дозвільний сигнал світлофора - зелене світло, а тому вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності та неправомірно накладено адміністративне стягнення. Крім цього, позивач переконаний, що винесення оскаржуваної постанови без складання протоколу про адміністративне правопорушення, без відібрання пояснень у нього та свідків події, без надання водію можливості скористатись правами визначеними ст. 268 КпАП України, суперечить вимогам законодавства та є підставою для скасування спірної постанови.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 586279 від 16.01.2017, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. - скасовано.

В задоволенні решта позовних вимог - відмовлено.

Вказану постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що відеозаписом спростовується твердження позивача, що він нібито не порушував вимоги правил дорожнього руху. Крім цього вказує, що позивачу була надана можливість скористатися юридичною допомогою, а саме здійснення телефонного дзвінка адвокату, чим останній скористався.

Оскільки в справі відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в порядку передбаченому статтею 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити , а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове яким відмовити в задоволенні адміністративного позову, з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач 16.01.2017 о 16 год. 30 хв., в м. Тернополі на перехресті вулиць Збаразька - Бродівська, керуючи транспортним засобом марки «NISSAN NAVARA» державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора (червоний), що забороняє рух, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України. (далі -ПДР України)

Дане зафіксовано на відеозапис та в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №586279 від 16.01.2017.

Вважаючи дії відповідача, щодо винесення оскарженої постанови неправомірними позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні оскаржуваної постанови порушено процесуальні права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 586279 від 16.01.2017 слід скасувати.

Проаналізувавши матеріали справи та законодавчі положення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про помилкове застосування норм матеріального та процесуального права та неповне зясування обставин справи судом першої інстанції.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КпАП України настає за проїзд на заборонений сигнал світлофора.

Відповідно до п. 8.7.3 (е) ПДР України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали, забороняють рух.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» було внесено зміни до ст. 258 КпАП України, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

В результаті внесених змін ч.4 стала ч. 5 ст. 258 КУпАП, яка встановлює, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З наведеного вище видно, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається.

Згідно п. 10 розділу ІІІ Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КпАП України передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що обставини вчинення правопорушення стверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко убачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

Також відповідачем представлені відеоматеріали з нагрудних камер інспекторів поліції (а.с. 15).

Згідно представлених відеоматеріалів встановлено, що позивач керуючи транспортним засобом здійснив рух на заборонений сигнал світлофора - червоне світло, а тому відповідачем вірно встановлено факт правопорушення.

Щодо покликання суду першої інстанції, як на підставу скасування оскарженої постанови, те, що було порушено процесуальні права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме не надано можливості скористатись особі, яка притягується до адміністративної відповідальності її правами, зокрема при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи то колегія суддів вважає безпідставним.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення до початку винесення рішення по цій справі, в даному випадку оскарженої постанови, поліцейський зобовязаний з`ясувати чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Так згідно записів здійснених нагрудними камерами інспекторів поліції встановлено, що до моменту винесення постанови позивачем було заявлено лише одне клопотання про забезпечення права скористатися юридичною допомогою, яке було задоволено шляхом здійснення телефонного дзвінка адвокату.

Дослідивши вказані докази, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач під час розгляду справи довів правомірність свого рішення, надавши докази, передбачені ст. 251 КпАП України, які свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції задовольнити, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2017 року по справі № 607/2104/17 скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь в справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4