Справа № 720/2203/16-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 720/2203/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Вівчар Г.А.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

25 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

секретар судового засідання: Гіюк Д.М.

за участі:

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 02 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_5 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Новоселицького районного суду Чернівецької області із позовом до заступника начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_5 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 02 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 02 червня 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного зясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, просили вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 16.01.2016 року інспектором митниці ОСОБА_6 складено протокол про порушення митних правил №0094/40805/16 згідно якого 16.01.2016 року о 14.28 годин в зону митного контролю на пропускному пункті «Мамалига-Крива» Чернівецької митниці ДФС на виїзді по смузі зелений коридор в'їхав автомобіль марки BMW з Болгарською реєстрацією з реєстраційним номером Н4149ВН під керуванням ОСОБА_2, який подав паспорт громадянина ОСОБА_7 CRAVCIC DENIS №052798281 виданий 10.02.2015 року.

В процесі аналізу перетину митного кордону України автомобіля марки BMW з реєстраційним номером Н4149ВН встановлено, що ОСОБА_2 ввозив вказаний автомобіль в режимі «тимчасового ввезення» з використанням паспорту громадянина ОСОБА_7 у тридцяти випадках маючи статус «резидента» за інформацією СБУ в Чернівецькій області, для перетину митного кордону ОСОБА_2 використовував паспортний документ громадянина ОСОБА_7, що згідно з ч.2 ст.380 МТ громадянам - нерезидентам пропуск транспортних засобів особистого користування через митний кордон України здійснюється без застосування заходів гарантування. Таким чином, під час переміщень вказаного автомобіля через митний кордон України позивач надавав документ, який є підставою для не сплати митних платежів в сумі 519455,85 грн., при ввезені транспортного засобу особистого користування, маючи статус "резидента".

В матеріалах адміністративного протоколу міститься інформація Управління СБУ в Чернівецький області адресована Начальнику ЧМ ДФС України ОСОБА_8 від 12.01.2016 року з якої вбачається, що ОСОБА_2, 14.04.1975р.г. є громадянином України та одночасно має подвійне громадянство ОСОБА_7.

08 липня 2016 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_5Є, винесено постанову №0094/40805/16, згідно якої позивача визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 1 558 367,55 грн.

На час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності автомобіль знаходився на території України будучи завезеним ОСОБА_2 10.05.2016 року був вивезеним 06.05.2017 року, після чого був завезеним іншою особою - ОСОБА_9 та перебуває на даний час на території України.

Позивач не погодився із вказаною постановою та оскаржив її до суду оскільки вважає, що його було безпідставно притягнуто його до адміністративної відповідальності, оскільки не наведено норм чинного законодавства, які б зобов'язували громадян, які користуються паспортами двох держав, пред'являти для в'їзду саме паспорт громадянина України. Пред'явлення паспорта громадянина ОСОБА_7 при перетині митного кордону не може свідчити про намір ухилення від митних платежів, тому вважає, що в даному випадку взагалі відсутня подія адміністративного правопорушення, а в його діях відсутній склад порушення митних правил.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач будучи громадянином України маючи статус резидента з постійним місцем проживання та реєстрації в с. Динівці, Новоселицького району, Чернівецької області, навмисно надав при перетині кордону на ввіз автомобіля з реєстраційним номером Н4149ВН країна реєстрації Республіка Болгарія, 2004 року випуску марки BМW Х5 паспорт громадянина ОСОБА_7 з метою ухилення від сплати митних платежів, він усвідомлював протиправний характер своїх дій та бажав настання шкідливих наслідків.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Згідно із п.1 ст.377 Митного кодексу України, товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Відповідно до ч.3 ст.380 Митного кодексу України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об'єктом оподаткування митними платежами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.292 Митного кодексу України, митні платежі не сплачуються у разі якщо, при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень Митного кодексу України не передбачає сплату митних платежів, на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Відповідно до п. 50 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Згідно із п. 1 ст. 2 Закону України Про громадянство України, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Виходячи з викладеного та враховуючи наявність у ОСОБА_2 як паспорта громадянина України так і паспорта громадянина ОСОБА_7, постійного місця проживання на території України, колегія суддів переконана, що позивач у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України, має статус громадянина-резидента та на території України повинен користуватись документами громадянина України.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_2 ввозив вказаний транспортний засіб в режимі тимчасового ввезення, предявивши митному органу паспорт громадянина ОСОБА_7, надання якого є підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування.

Стаття 485 Митного кодексу України передбачає адміністративну відповідальність у випадку заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Колегія суддів вважає, що при наявності паспортів двох держав - України та ОСОБА_7, громадянин України (резидент) позивач свідомо подав саме паспорт гр. ОСОБА_7 як підставу для тимчасового ввезення автомобіля без сплати митних платежів. Саме на ухилення від сплати обов'язкових платежів були спрямовані дії позивача, а тому є необґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність у діях позивача умислу на вчинення правопорушення, склад якого передбачений ст.485 МК України.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ст.485 МК України підтверджується матеріалами справи, відповідачем дотримано порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому постанова про порушення митних правил №0094/40805/16 від 08.07.2016р. є правомірною та не підлягає скасуванню.

Позивач вказує, що вперше ввіз зазначений автомобіль в серпні 2015 року, тому митним органом порушено строк притягнення його до відповідальності за порушення митних правил, оскільки правопорушення передбачене ст.485 МК України не є триваючим та вважається закінченим з моменту подання органу доходів і зборів митної декларації.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст.522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, при розгляді справ про порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та вирішення питання про строк накладення адміністративного стягнення необхідно з'ясувати питання про день коли було виявлено вказане правопорушення.

За змістом ст.491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у ч.1 ст.319 цього Кодексу;

Встановлено, що відповідач дізнався про факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ст.485 МК України з листа управління СБУ в Чернівецький області від 12.01.2016 року.

Чинне законодавство не містить нормативного визначення триваючого правопорушення, а тому для з'ясування характеру діяння з точки зору його продовжуваності в кожному конкретному випадку необхідно аналізувати динаміку спірних правовідносин.

Так, правопорушення вважається триваючим у випадку, коли воно являє собою діяння, що полягає у тривалому, продовжуваному у часі, безперервному, невиконанні суб'єктом установлених законодавством вимог.

При вирішенні питання щодо віднесення того чи іншого правопорушення до триваючого або не триваючого необхідно розрізняти момент юридичного закінчення правопорушення та момент припинення протиправної поведінки. Закінченим вважається правопорушення, що характеризується повною реалізацією його об'єктивної та суб'єктивної сторони. Припинення ж протиправної поведінки має місце тоді, коли особа добровільно припиняє здійснювати протиправні дії або коли держава в особі уповноважених органів зупиняє правопорушення. Триваюче правопорушення продовжується після його юридичного закінчення.

Отже, Чернівецькою митницею ДФС не було пропущено строку притягнення позивача до відповідальності за вказане порушення митних правил.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 02 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 01 серпня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_10 ОСОБА_11