Справа № 529/427/17
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 р.Справа № 529/427/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

за участю секретаря судового засідання - Ружинської К. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Диканського районного суду Полтавської області від 23.05.2017р. по справі № 529/427/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного державного інспектора Управління держагентства рибного господарства в Полтавській області Ельченка Миколи Григоровича

про поновлення строку на оскарження постанови та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати постанову до головного державного інспектора Управління держагенства рибного господарства в Полтавській області Ельченка Миколи Григоровича про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення правопорушення за ст. 85 ч. 3 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 170 грн, від 11.04.2017 року, і справу про адміністративне правопорушення закрити.

Диканський районний суд Полтавської області постановою від 23.05.2017 року відмовив у задоволенні позову.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення ним правил рибальства та про обґрунтованість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 18.07.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 23. 03. 2017 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_1 здійснював підводне полювання на рибу на "Троянівському водосховищі", що в с. Трояни Диканського району Полтавської області, з порушенням вимог пункту 4.3 Правил любительського та спортивного лову, не маючи при собі посвідчення підводного мисливця, на ділянках водосховища, не визначеного для проведення любительського рибальства.

При цьому, позивач вполював 1 карася вагою 0,9 кг, 1 щуку вагою 0,5 кг, 1 судака вагою 0,5 кг.

Враховуючи наведене, головним інспектором Управління держагенства рибного господарства Ельченком М. Г. було складено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення правопорушення за ст. 85 ч. 3 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 170 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності прийнятого відповідачем рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з наступних підстав.

У відповідності до пункту 4.3 Правил любительського і спортивного рибальства, затвердженого Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.11.1999 року №19, підводне полювання дозволяється при наявності посвідчення підводного мисливця.

Пунктом 10 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.1998 року № 1126, передбачено, що громадяни, які займаються любительським і спортивним рибальством, зобов'язані під час здійснення рибальства у порядку спеціального використання мати при собі необхідні документи і пред'являти їх працівникам органів рибоохорони Держрибагентства або інших спеціально уповноважених на те органів.

Із позовної заяви вбачається, що позивач заперечував проти складання протоколу про адміністративне правопорушення, так як він мав посвідчення підводного мисливця, але не пред'явив його, оскільки цього ніхто не вимагав.

За таких обставин, позивачем було порушено вищевказані правові приписи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржувану постанову, в даному випадку відповідач діяв в межах своєї компетенції та у відповідності до наведених правових норм.

Разом з тим, позивач не надав належних і допустимих доказів на спростування встановлених обставин, на підтвердження неправомірності дій при ухваленні стосовно позивача постанови.

Як вбачається з ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В протоколі про адміністративне правопорушення, складеного держінспектором Управління державного агенства рибного господарства в Полтавській області Ельченком М. Г. в графі № 5 зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушння, що повністю відповідає вимогам зазначеної вище статті КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

У відповідності до приписів статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення,

Як вбачається копії протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відповідачем, він є зареєстрованим Управлінням Державного агенства рибного господарства у Полтавській області 11 квітня 2017 року, а розгляд адміністративного матеріалу відбувся цього дня з винесенням постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого прийнята оскаржувана постанова, складений відповідачем згідно приписів діючого законодавства України.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність твердження позивача щодо наявності у нього посвідчення підводного мисливця від 14.01.2014 року, виданого клубом "Пеленгас" м. Алушти АР Крим, яке дає право на здійснення підводного полювання на території України, бо дане посвідчення не відповідає вимогам чинного законодавства.

Так, підводне полювання в Україні культивує виключно Федерація підводного спорту України (ФПС), яка об'єднує всі клуби, та організації громадян та регулярно сплачують їй членські внески.

В ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 не сплачує (ФПС) щорічні членські внески, в нього відсутнє діюче на сьогоднішній час посвідчення підводного мисливця ФПС України, відсутній медичний огляд з внесенням результатів в "Посвідчення", відсутній залік щодо технікуму, поєднаний з перевіркою стану підводної рушниці, а також відсутнє страхове свідоцтво від нещасного випадку.

Враховуючи наведене, позивач не є особою, яка має належне посвідчення підводного мисливця.

Стосовно твердження позивача про відсутність позначок на місцях для любительської та спортивної риболовлі, слід зазначити про відсутність такого обов'язку у працівників Полтавського рибоохоронного патруля як встановлення відповідних позначок.

Таким чином,колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги не знайшли свого обґрунтованого підтвердження в ході судового розгляду справи та є такими, що не підлягають задоволенню, доводи апеляційної скарги спростовуються вказаними вище висновками суду.

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з'ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Диканського районного суду Полтавської області від 23.05.2017р. по справі № 529/427/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Катунов В.В. Бершов Г.Є.
Повний текст ухвали виготовлений 24.07.2017 р.