Справа № 295/6634/17
Суддя: Гумен Н. В.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/6634/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Гумен Н.В.

при секретарі Скришевській О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Богунського районного суду міста Житомира справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції у м. Житомирі лейтенанта поліції Погорілої Людмили Михайлівни про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись до Богунського районного суду міста Житомира, як місцевого адміністративного суду, просив скасувати постанову інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції у м. Житомирі лейтенанта поліції Погорілої Людмили Михайлівни серії БР № 684627 від 11.06.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.06.2017 року відповідачем винесено постанову, за якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за яке передбачено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., однак позивач вважає, що постанова є незаконною, оскільки відповідачем було здійснено зупинку його транспортного засобу по вул. Чуднівській, 100, в м. Житомирі, однак в постанові вказана вулиця Черняховського, відповідачем були порушені вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки не надано докази щодо скоєного правопорушення на клопотання позивача та не надано можливості скористатися правовою допомогою, також відповідач незаконно розглянула справу на місці зупинки транспортного засобу та невірно кваліфікувала правопорушення.

Позивач в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, з підстав викладеній в позовній заяві, крім того пояснив, що під час зупинки, позивач просив відкласти розгляд справи, однак відповідачем проігнороване дане клопотання, позивач вказав, що показчик повороту він вмикав, однак можливо із-за технічної несправності світловий покажчик не спрацьовував, повідомив суд, що працівниками поліції після зупинки транспортного засобу була здійснена перевірка справності покажчиків повороти, які працювали, під час надання пояснень позивач вказав, що відповідачем було роз'ясненні його права та обов'язки, однак під час судових дебатів вказав, що перед початком складення протоколу інспектор не роз'яснила його права, чим грубо порушила норми законодавства та розглянула справу не у його присутності.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову позивача з підстав викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи, крім того пояснив, що 11.06.2017 року інспектором роти № 4 Управління патрульної поліції у м. Житомирі лейтенанта поліції Погорілою Л.М. правомірно винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, оскільки працівники поліції зупинили транспортний засіб яким керував позивач у зв'язку з порушенням ним правил дорожнього руху, а саме він близько семи разів здійснював перестроювання з смуги в смугу дорожнього руху без увімкнутого сигналу покажчику повороту, чим здійснив не одне порушення Правил дорожнього руху, вулиця Черняхівського це стара назва вилиці Чуднівської, а тому не вважає це грубим порушенням, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивачу інспектором поліції було двічі здійснено спробу роз'яснити права, однак він перешкоджав та відмовлявся, на питання отримати докази не відреагував, взяти участь у розгляді справи також відмовився, про заявлені позивачем клопотання відповідачу взагалі не відомо та даного факту немає під час здійснення відеоспостереження, крім того вказав, що позивач вів себе агресивно, неетично, дозволяв грубе висловлення в сторону працівників поліції. Вважає, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв відповідно до норм КУпАП, підстави для скасування постанови відсутні.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 11.06.2017 року інспектором роти № 4 Управління патрульної поліції у м. Житомирі лейтенантом поліції Погорілою Людмилою Михайлівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія БР № 684627 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с. 9)

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, 11.06.2017 року о 18 год.40 хв. в м. Житомирі по вул. Черняховського, 100, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ Samara» з номерним знаком НОМЕР_1, при перестроюванні з лівої смуги праворуч не увімкнув світловий показчик повороту, чим порушив п. 9.2 б Правил дорожнього руху України.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Аналізуючи оскаржувану постанову, судом встановлено, що інспектором поліції накладено стягнення в розмірі 425,00 грн. в межах санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Щодо порядку та процедури винесення постанови про адміністративне правопорушення, то це регулюється нормами ст.ст.254, 258, 276, 283 КУпАП України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 ( далі-Інструкція №1395).

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, зокрема за порушення приписів ч. 2 ст. 122 КУпАП.

А тому, судом встановлено, що відповідач мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення визначене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Після рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року 14.07.2015 року, на яке посилається позивач, на виконання Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" до ст.258 КУпАП внесені зміни.

Частина 2 ст. 258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції.

Крім того, згідно із пунктом 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 7 листопада 2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1,статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до п. 1, 2 розділу 3 цієї Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121,статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п. 5 розділу 4 Інструкції Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП). У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Як встановлено матеріалами справи, постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, яка відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП безпосередньо на місці його вчинення.

А тому суд не приймається до уваги посилання позивача на порушення порядку притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до положень статей 222 та 258 КУпАП України працівники органів і підрозділів Національної поліції можуть розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення без складання протоколів та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим, доводи позивача, що постанова підлягає скасуванню на тій підставі, що оформлення постанови та порушення інспектором патрульної поліції процедури оформлення матеріалів носить формальний характер є недоведеним та безпідставним.

Судом встановлено, що відповідачем в оскаржуваній постанові дійсно вказано вулицю Черняховського, тоді як вказана вулиця перейменована на Чуднівську, однак враховуючи, що норми КУпАП щодо місця розгляду адміністративної справи порушеними не були, оскільки це одна і теж сама вулиця зі зміненою назвою, суд не вбачає підстав для скасування постанови з цих підстав.

Статтею 268 КУпАП визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача в судовому засіданні вказав на неодноразову спробу відповідача роз'яснити позивачу положення ст. 268 КУпАП, однак позивач відмовлявся слухати, поводив себе агресивно, перебивав та перешкоджав таким спробам.

Позивач вказував, що інспектором поліції було порушено дану норму під час оформлення матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності, однак суд критично відноситься до даного твердження, оскільки як встановлено судом, справа про адміністративне правопорушення розглянута в присутності позивача, якому роз'яснювалися його права передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, оскаржувана постанова підписана позивачем, він отримав її копію, запис про оспорення допущеного ним порушення не робив та від підпису не відмовлявся, крім того при перегляді відеозапису судом встановлено, що позивач, не заявляв будь яких клопотань інспектору під час розгляду адміністративної справи на місці вчинення адміністративного правопорушення також зафіксовано спроби роз'яснення відповідачем прав позивачу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатації транспортних засобів окремих видів, руху на закритій території тощо) повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 9.2. б Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, зокрема, перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 9 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису. Дане адміністративне правопорушення було зафіксовано на відеореєстратор поліцейського.

Згідно з ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ст.80 КАС України речовими доказами є зокрема електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

В якості доказу у справі стороною відповідача надано суду відеодиск, на якому міститься відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції та автомобільного відеореєстратора щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, за яке позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис, на якому зафіксовано та з якого вбачається, що позаду позивача, який керував транспортним засобом «ВАЗ Samara», рухався службовий автомобіль відповідача, на відеореєстратор якого чітко записані порушення правила дорожнього руху позивачем, а саме під час неодноразового перестроювання, водій не подавав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, після зупинки, працівники поліції представилися, вказали причину зупинки транспортного засобу, намагалися роз'яснити права, запропонували отримати докази, вчиняли дії для спонукання позивача бути присутнім під час розгляду адміністративного правопорушення, однак позивач відмовлявся або вчиняв дії для противаги належного розгляду адміністративного правопорушення, при цьому вів себе агресивно.

Таким чином, відповідач надав до суду належні докази в розумінні ст. 251 КУпАП, що підтверджують наявність складу правопорушення в діях позивача.

З вказаного слідує, що позивачем порушено вимоги Правил дорожнього руху, це підтверджено належними доказами, і інспектор патрульної поліції правомірно притягнула його до відповідальності.

Разом з тим, доводи позивача, що постанова підлягає скасуванню на тій підставі, що оформлення постанови та порушення інспектором патрульної поліції процедури оформлення матеріалів носить формальний характер є недоведеним та безпідставним.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 684627 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 2 ст. 122 КУпАП, винесена без порушення норм адміністративного законодавства та вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395, оскільки в судовому засіданні були наведені докази, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, що в цілому свідчить про належність обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами, що призвели до порушення з боку позивача п. 9.2 б Правил дорожнього руху України, та відповідно є складом правопорушення, що слугувало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно статі 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідач, у відповідності до приписів ч.2 ст.71 КАС України, довів правомірність прийнятого рішення інспектора патрульної поліції, надав докази на спростування доводів позивача.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах заявлених позовних вимог, проаналізувавши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов позивача є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись Правилами дорожнього руху України, Законом України «Про дорожній рух», Законом України "Про Національну поліцію", ст. ст. 7, 36, 121, 126, 162, 222, 247, 251, 252, 254, 255, 256, 268, 284, Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 10, 11, 70, 159, 162, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції у м. Житомирі лейтенанта поліції Погорілої Людмили Михайлівни про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

С у д д я :