Справа № 823/1377/16
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2017-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

28 липня 2017 року Справа № 823/1377/16

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

секретаря судового засідання - Тараненка М.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - Гудименко Л.А. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Гараня С.М. в адміністративній справі № 823/1377/16 за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про зобов'язання прийняти рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 в якому просить зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області прийняти рішення та вчинити дії пов'язані із погодженням і виплатою матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати в зв'язку з наявністю економії фонду оплати праці за 2016 рік.

28.07.2017 від позивача надійшла заява про відвід головуючого судді Гараня С.М. в адміністративній справі № 823/1377/16. Вказана заява мотивована тим, що у позивача наявні сумніви у неупередженості та безсторонності судді під час розгляду даної справи.

Позивач в судовому засіданні вказану заяву підтримав та просив суд її задовольнити з підстав, викладених в заяві. Представник відповідача при вирішенні вказаного клопотання поклався на розсуд суду.

Заслухавши позицію осіб, які беруть участь у справі суд зазначає про таке.

Згідно з ч.3 ст.30 КАС України, відвід повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу.

Підстави для відводу визначені ч.1 ст.27 КАС України. Так, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться: 1) якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою ст. 15-1 цього Кодексу.

Підстави для відводу, що наведені у ч.1 цієї статті, є вичерпними.

Суд зазначає, що стосовно відводу судді на підстав п.4 ст.27 КАС України, тобто за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, чинним законодавством не розкрито поняття "інші обставини", а відтак воно є оціночним.

Держава відповідно до положень ст.55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд вказує, що однією з процесуальних гарантій реалізації завдань адміністративного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у адміністративних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Крім того, згідно із ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Суд вважає, що наведені ОСОБА_1 у заяві про відвід аргументи не є беззаперечними підставами для відводу судді у розумінні ст.27 КАС України, оскільки жодних доказів упередженого ставлення до нього судді Гараня С.М. не наведено.

Проте, ситуація, що склалася, може спричинити побоювання позивача, що суддя Гарань С.М. не є безстороннім, тому важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є обов'язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України", заява №33949/02, ЄСПЛ зазначив, що "відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43) (пункт 50 рішення у справі "Білуха проти України").

З врахуванням вищезазначеного, необхідно провести розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суд за суб'єктивним критерієм, тобто особистими переконаннями та поведінкою при розгляді даної справи, є безстороннім та неупередженим, проте не можна не враховувати об'єктивний критерій, на який суттєво впливає здатність судді Гараня С.М. забезпечити відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності зі сторони позивача.

З огляду на доводи викладені у заяві про відвід судді, вбачається наявність сумнівів позивача щодо безсторонності судді, які, незважаючи на відсутність доказів щодо їх обґрунтованості, свідчать про недовіру до судді, упередженого ставлення самого позивача до суду та з незалежних від судді Гараня С.М. причин не можуть бути ним усунені.

Таким чином, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини, які викладені в наведених вище рішеннях, з метою забезпечення судом достатніх гарантій, виключення будь якого сумніву щодо безсторонності та неупередженості головуючого судді Гараня С.М., незважаючи на недоведеність та необґрунтованість поданої заяви про відвід судді, суд дійшов висновку задовольнити відвід головуючому судді, що був заявлений позивачем 28.07.2017.

Наслідки відводу (самовідводу) судді передбачені ст.32 КАС України, зокрема, положеннями ч. 2 цієї статті визначено, що у разі задоволення відводу (самовідводу) комусь із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.32 КАС України, суд вирішив передати справу на повторний автоматичний розподіл автоматизованій системі діловодства суду.

Керуючись ст. ст. 27, 30, 31, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Гараня С.М. в адміністративній справі № 823/1377/16 за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про зобов'язання прийняти рішення - задовольнити.

Роз'яснити особам, які беруть участь у справі, що після задоволення відводу справа підлягає повторному автоматичному розподілу для визначення іншого складу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст ухвали виготовлено 28.07.2017.