Справа № 807/867/16
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/7060/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Матковської З.М., Шавеля Р.М.,

за участі секретаря судового засідання Бедрій Х.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

представника третьої особи адвоката Буришина В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Готіс» в особі Закарпатської філії «Санаторій «Гірська Тиса» на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 травня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 807/867/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Готіс» в особі Закарпатської філії «Санаторій «Гірська Тиса» до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, Рахівська районна державна адміністрація Закарпатської області про скасування декларацій про початок будівельних робіт та про готовність об'єкту до експлуатації, зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Готіс» в особі Закарпатської філії «Санаторій «Гірська Тиса» (далі - Позивач, Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дійскасуванн6я реєстрації декларації про готовність об'єкту до експлуатації.

В ході судового розгляду справи судом було здійснено заміну первісного відповідача на Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області (далі - Відповідач-1, Управління ДАБІ у Закарпатській області) та залучено як співвідповідача Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Відповідач-2, ДАБІ України).

Крім того, Позивачем був змінений предмет позову.

З врахуванням заяви Позивача про зміну предмету позову, Товариство просить скасувати реєстрацію декларації про початок будівельних робіт № ЗК 5, що була зареєстрована 13.12.2011 та зобов'язати Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області видати відповідний наказ та виключити запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня набрання постановою суду законною сили, а також скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ЗК 0 від 28.03.2012 та зобов'язати Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області видати відповідний наказ та виключити запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня набрання постановою суду законною сили.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 травня 2017 року вказану позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду та відсутністю підстав для його поновлення.

Дану ухвалу суду першої інстанції оскаржив Позивач, який в апеляційній скарзі просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Товариство посилається на те, що пропустив строк звернення до суду з адміністративним позовом з поважних причин. В порядку цивільного судочинства розглядалася справа щодо самовільно зведеної будівлі магазину третьою особою ОСОБА_2 Лише після того, як касаційним судом було підтверджено відсутність у вказаної особи права на вказаний об'єкт нерухомості, у Позивача з'явилися підстави для звернення до Управління ДАБІ у Закарпатській області щодо скасування декларацій про початок будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації щодо зазначеної вище будівлі магазину. На неодноразові звернення Відповідач-1 надав відповідь Позивачу про відсутність правових підстав для скасування декларації, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, третю особу та її представника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно частин 1 та 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів

Відповідно до частини 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 12 листопада 2015 року задоволено апеляційну скаргу Товариства у цивільній справі № 709/2-1140/2011 за позовом ОСОБА_2 до КП «БТІ» Рахівської районної ради, районного відділу містобудування, архітектури при Рахівській РДА, Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на самочинне будівництво та ухвалено рішення про відмову в позові.

Приймаючи оскаржуване рішення у адміністративній справі, що розглядається, суд першої інстанції виходив з того, що про порушення своїх прав та інтересів Позивач дізнався з вищезазначеного рішення Апеляційного суду Закарпатської області у цивільній справі № 709/2-1140/2011, яке набрало законної сили з моменту проголошення, тобто 12 листопада 2015 року.

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду з такими висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.

Представник Позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтвердив, що про наявність оспорюваних в адміністративній справі, що розглядається, декларацій Товариство дізналося в листопаді 2015 року при розгляді вищезазначеної цивільної справи.

Третя особа ОСОБА_2 надала апеляційному суду додаткові докази - документи, які були предметом дослідження у зазначеній вище цивільній справі № 709/2-1140/2011 (пояснення ОСОБА_2 від 22.10.2015 року з доданою до нього копією декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 28.03.2012; пояснення Товариства щодо заперечень та пояснень ОСОБА_2, прийняті апеляційним судом Закарпатської області 12.11.2015 року, в яких Товариство дає свою правову оцінку декларації від 28.03.2012 року), якими підтверджується факт обізнаності Товариства про існування декларацій, які є предметом спору в адміністративній справі, що розглядається.

Отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про обізнаність своїх порушених прав та інтересів Позивачем в ході розгляду цивільної справи № 709/2-1140/2011 Апеляційним судом Закарпатської області.

Таким чином, наявними у справі доказами встановлено, що Товариство дізналося про порушення своїх прав та інтересів, з метою захисту яких звернулося до адміністративного суду з даним адміністративним позовом, не пізніше 12.11.2015 року (дата постановлення рішення Апеляційним судом Закарпатської області).

До суду з даним адміністративним позовом Позивач звернувся 01.07.2016 року, виходячи з відмітки поштового штемпеля на конверті (а.с 85).

Тому колегія суддів погоджується з висновком висновку про пропуск Товариством визначеного частиною 2 ст. 99 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

Будь-яких поважних причин пропуску цього строку судом апеляційної інстанції не встановлено.

Посилання апелянта на очікування результатів перегляду цивільної справи № 709/2-1140/2011 у касаційному порядку є безпідставними, оскільки жодним чином не свідчать про наявність реальних об'єктивних перешкод у Позивача для звернення до адміністративного суду з даними адміністративним позовом.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 6 грудня 2016 року (справа п/800/9/16) зазначено, що у розумінні статті 100 КАС України поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є наявність обставин, які створили об'єктивні перешкоди для звернення особи з адміністративним позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим.

Таким чином, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

У відповідності до пункту 9 частини 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Слід зауважити, що згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на суд, закріплене пунктом 1 статті 6 Конвенції не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (справа «Меньшакова проти України» (Заява № 377/02) від 08.04.2010).

Таким чином, суд першої інстанції прийняв правильне рішення з дотриманням відповідних норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають встановленим обставинам справи.

Керуючись ст..ст. 160 ч. 3, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Готіс» в особі Закарпатської філії "Санаторій «Гірська Тиса» залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 травня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 807/867/16 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді З. М. Матковська
Р. М. Шавель

Повний текст складено 24.07.2017