Справа № 744/298/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 744/298/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гнипа О.І.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
ПОСТАНОВА
Іменем України

18 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Федотова І.В.,
суддів: Сорочка Є.О. та Оксененка О.М.,
за участю секретаря Часник А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційні скарги ОСОБА_1 , Міністерства оборони України на постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 28 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі відповідач-1), Чернігівського обласного військового комісаріата (далі - відповідач-2), в якому позивач просив:
- визнати протиправним протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 16 від 17 лютого 2017 року в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та нарахуванні одноразової грошової допомоги як особі, звільненої з військової служби, інвалідність якої настала 29 січня 2014 року після звільнення з військової служби, але внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу в зв`язку з настанням 29 січня 2014 року інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 25 грудня 2013 року № 975, та надіслати вказане вище рішення до Чернігівського обласного військового комісаріату для видання наказу про виплату одноразової грошової допомоги;
- зобов`язати Міністерство оборони України подати до Семенівського районного суду Чернігівської області звіт про виконання рішення суду. В обґрунтування позовних вимог у адміністративному позові ОСОБА_1 зазначено про те, що відповідачем йому протиправно відмовлено у соціальних виплатах, котрі йому мають бути призначені на підставі норм чинного законодавства.
Постановою Семенівського районного суду Чернігівської області від 28 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 16 від 17 лютого 2017 року в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та нарахуванні одноразової грошової допомоги як особі, звільненої з військової служби, інвалідність якої настала 29 січня 2014 року після звільнення з військової служби, але внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути документи ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням 29 січня 2014 року інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 та прийняти рішення відповідно до закону. Зобов`язано Міністерство оборони України подати до Семенівського районного суду Чернігівської області звіт про виконання постанови протягом двох місяців з дня набрання постановою законної сили.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач та відповідач-1 подали апеляційні скарги, в яких позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, у зв`язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач-1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв`язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні апеляційної скарги відповідача-1 слід відмовити, з наступних підстав.
Згідно з п.3 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.
Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, в період з 05 серпня 1979 року по 19 жовтня 2004 року позивач проходив військову службу, в тому числі приймав участь в бойових діях в Демократичній Республіці Афганістан (ДРА) в період з 22 липня 1985 року по 29 вересня 1987 року.
22 грудня 1986 року під час бойових дій в ДРА отримав поранення у виді мінно-вибухової травми, множинних вогнепальних осколкових поранень голови, кінцівок, відриву правої ступні на рівні передплесно - плесневого зчленування.
21 січня 1988 року висновком лікарсько-трудової експертної комісії позивачу була встановлена третя група інвалідності безстроково внаслідок поранення, отриманого при виконанні обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою серії ВТЭ-22 № 060009 від 21 січня 1988 року.
Згідно протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв Міністерства оборони України № 2775 від 12 жовтня 2013 року у позивача встановлено поранення, контузія, захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
В подальшому йому була встановлена друга група інвалідності безстроково, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0128275 від 29 січня 2014 року.
З метою вирішення питання по виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності 2 групи, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, позивач в 2016 році звернувся до Семенівського районного військового комісаріату Чернігівської області з відповідною заявою та надав копії необхідних документів. Семенівський РВК 12 лютого 2016 року надіслав документи позивача для можливості призначення виплати одноразової грошової допомоги до Чернігівського обласного військового комісаріату, який в свою чергу передав документи до Міністерства оборони України.
08 липня 2016 року комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби складено протокол № 54 (затверджений 11 липня 2016 року тимчасово виконуючим обов`язки Міністра оборони України), яким позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із тим, що інвалідність ОСОБА_3 встановлено до набуття чинності Закону України від 04 квітня 2006 року № 33597-ГУ «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, оскільки згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі.
Не погоджуючись з таким рішенням позивач оскаржив його в судовому порядку.
Так, постановою Семенівського районного суду Чернігівської області від 11.11.2016 у справі № 744/847/16-а, адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Визнано протиправним протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі, каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, від 08 липня 2016 року в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та нарахуванні одноразової грошової допомоги, як особі звільненої з військової служби, інвалідність якої настала 29 січня 2014 року після звільнення з військової служби, але внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу в зв`язку з настанням 29 січня 2014 року інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 25 грудня 2013 року № 975, та надіслати вищевказане рішення до Чернігівського обласного військового комісаріату для видання наказу про виплату одноразової грошової допомоги. Зобов`язано Міністерство оборони України подати до Семенівського районного суду Чернігівської області звіт про виконання рішення суду.
Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017 постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2016 року змінено. Абзац третій резолютивної частини постанови викладено в новій редакції. Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути документи ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням 29 січня 2014 року інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
При цьому, в своїх рішеннях як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції дійшли висновку, що позивач у зв`язку із встановленням йому при повторному огляді 2 групи інвалідності, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, має право на одноразову грошову допомогу згідно з положеннями ч. 2 ст.16 Закону № 2011.
На виконання постанови Семенівського районного суду Чернігівської області від 11.11.2016 та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017 комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, розглянувши подані документи прийнято рішення про відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги (витяг з Протоколу засідання комісії від 17.02.2017 № 16).
Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з пп. 4 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується, в тому числі, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
З аналізу наведених норм Закону вбачається, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.
Отже, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що згідно ст. 16 Закону № 2011-ХІІ право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Аналогічна правова позиція також наведена у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2014 року справа № 21-446а14 та від 21 квітня 2015 року справа № 21-135а15.
Як вірно вказав суд першої інстанції, застосування ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.
Позивачу 29 січня 2014 року була встановлена 2 група інвалідності безстроково внаслідок поранення, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до Акту огляду соціальною експертною комісією серії АВ № 0128275 від 29 січня 2014 року.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивач отримав право на призначення вказаної допомоги з 29 січня 2014 року, а тому має право на її призначення та виплату відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою КМ України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).
Згідно п.п. 12, 13 Порядку № 975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Крім того, процедура розгляду звернень осіб, які заявляють вимогу на виплату одноразової допомоги, визначається також наказами Міноборони.
Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» установлено, що допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Також пунктом 6 Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи становлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Пунктом 8 Порядку встановлено, що якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Разом з тим, позивач не звертався та не отримував одноразову грошову допомогу внаслідок встановлення йому 21 січня 1988 року III групи інвалідності, оскільки це не було передбачено.
Верховний Суд України у постанові від 10 березня 2015 року № 21-563а14 звернув увагу, що «обов`язкове особисте страхування» та «одноразова грошова допомога» є двома рівнозначними компенсаційними механізмами соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. Тому у разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги».
З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач у зв`язку із встановленням йому при повторному огляді 2 групи інвалідності, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, має право на одноразову грошову допомогу згідно з положеннями ч. 2 ст.16 Закону № 2011, а відтак протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі, каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 17 лютого 2017 року в частині відмови йому у призначенні та нарахуванні одноразової грошової допомоги, як особі звільненої з військової служби, інвалідність якої настала 29 січня 2014 року після звільнення з військової служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, слід визнати протиправним.
Аналогічна правова позиція у рішенні Вищого адміністративного суду України по справі № 825/2188/15-а.
Доводи викладені в апеляційній скарзі відповідача-1 не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Разом з тим, щодо позовної вимоги про зобов`язання Міністерство оборони України призначити та нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу в зв`язку з настанням 29 січня 2014 року інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Відповідно до ст. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у справах, в яких позивач оскаржує протиправні дії чи бездіяльність відповідача у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач.
У випадку коли поданих доказів достатньо для того, щоб зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи зробити ту чи іншу дію суд вправі обрати такий спосіб захисту порушеного права.
Обрана судом форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.
Втручанням у дискреційні повноваження суб`єкту владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.
Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24.03.2016 року у справі № 826/17109/13-а.
При цьому, колегією суддів враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 року у справі №804/14800/14.
Отже, з огляду на те, що право позивача на призначення та виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з настанням інвалідності 2-ї групи пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, встановлено постановою Семенівського районного суду Чернігівської області від 11.11.2016 та постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача (Міністерство оборони України) повторно розглянути документи позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги.
В той же час, враховуючи, що за змістом пунктів 12 та 13 Порядку № 975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється зокрема Міноборони, колегія суддів вважає, що адміністративний позов слід задовольнити шляхом зобов`язання Міністерства оборони України призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в зв`язку з настанням 29 січня 2014 року інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку № 975.
За наведених обставин, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга Міністерства оборони України задоволенню не підлягає, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанову суду першої інстанції скасуванню в частині відмови в задоволенні позову щодо зобов`язання відповідача-1 призначити та нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу в зв`язку з настанням 29 січня 2014 року інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії відповідно до Порядку № 975.
Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 28 квітня 2017 р. скасувати в частині відмови у задоволенні позову щодо зобов`язання Міністерства оборони України призначити та нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу в зв`язку з настанням 29 січня 2014 року інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 25 грудня 2013 року № 975, та надіслати вказане вище рішення до Чернігівського обласного військового комісаріату для видання наказу про виплату одноразової грошової допомоги та ухвалити в цій частині нову, якою позов задовольнити частково.
Зобов`язати Міністерство оборони України призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в зв`язку з настанням 29 січня 2014 року інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 25 грудня 2013 року № 975.
В іншій частині постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 28 квітня 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 24.07.2017 року.
Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Оксененко О.М.