Справа № 826/4898/17
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4898/17 Головуючий у 1-й інстанції: Смолій І.В. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

26 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Оксененка О.М.,

Федотова І.В.,

при секретарі: Нікітіній А.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_3,

представника відповідачів Брунь Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Голосіївської районної у м.Києві ради, Київської міської ради, Департаменту комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Амальтея Стар», Об]єднання співвласників багатоквартирного будинку «Толстого-23», про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили:

- визнати нечинним та скасувати п.820 пп.1.1.а в таблиці №7 додатку №2 до рішення ІХ сесії ХХІІІ скликання Київської міської ради №208/1642 від 27.12.2001р. «Про формування комунальної власності територіальних громад районів в м.Києві» в частині включення в перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади Голосіївського району м.Києва житловий будинок АДРЕСА_1 з дня його прийняття;

- визнати нечинним та скасувати п.3 додатку до рішення 14 сесії V скликання Голосіївської районної у м.Києві ради №14/10 від 26.06.2007р. «Про перелік об'єктів комунальної власності Голосіївського району м. Києва, які підлягають приватизації шляхом «викупу» в частині приватизації «викупу» об'єкта комунальної власності нежилого приміщення в АДРЕСА_1, площею 195 кв.м. з дня його прийняття;

- визнати нечинним та скасувати пункт 2 рішення 34 сесії V скликання Голосіївської районної у м.Києві ради №34/17 від 15.09.2009р. «Про перелік об'єктів комунальної власності Голосіївського району м.Києва, які підлягають приватизації шляхом «викупу» в частині приватизації «викупу» з дня його прийняття;

- визнати нечинним та скасувати Наказ Головного управління комунальної власності в м.Києві від 18.10.2010р. №943-В з дня його прийняття.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 червня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримав і просив її задовольнити, в той час, як представник відповідачів проти цього заперечувала, просила залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду інші учасники до суду не прибули, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до частини першої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, позивачем оскаржуються акти суб»єктів владних повноважень, винесені у 2001, 2007, 2009 та 2010 роках.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції, вказані рішення вже були предметом оскарження та дослідження судами, а саме у справах №826/19268/13-а, №826/13656/15, №826/19635/16 №826/12509/16.

Таким чином, позивачі та саме ОСББ, членами якого вони є, були обізнані (мали бути обізнаними) про наявність оскаржуваних рішень у даній справі.

Крім того, до адміністративного позову приєднано копію оскаржуваного рішення Київської міської ради від 27.12.2001р. №208/1642, яке роздруковане з мережі Інтернет ще 13.09.2016р.

Окрім цього, зазначене рішення було оприлюднене (опубліковане) в газеті «Хрещатик» №98 (2109) від 09.07.2002року.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7, як головою ОСББ інформація про судові засідання та винесенні рішення, а також про ряд порушених кримінальних справ доводилась до мешканців будинку на загальних зборах ОСББ.

Крім того, як вбачається з самої апеляційної скарги, ОСОБА_3 було відомо про оскаржувані рішення, оскільки він шукав мешканців будинку, які мають можливість оплатити разом з ним судовий збір для повторної подачі позовної заяви.

У рішенні від 21.02.1975 року у справі «Голдер проти Великої Британії» Європейський суд з прав людини закріпив правило, що пункт 1 статті 6 Конвенції стосується невід'ємного права особи на доступ до суду. Прямим порушенням права на доступ до суду є необхідність отримання спеціальних дозволів на звернення до суду.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 року №17-рп/2011 у практиці Європейського суду з прав людини, право на звернення до суду також пов'язується лише з волевиявленням особи. За змістом частини п'ятої статті 6 КАС України особа може відмовитися від реалізації права на звернення до суду, однак не від самого права як такого.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

Колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно залишено позовну заяву без розгляду, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвала в повному обсязі складена 28 липня 2017 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді О.М.Оксененко

І.В.Федотов

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Оксененко О.М.

Федотов І.В.