Справа № 826/4359/16
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4359/16 Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова А.В. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

10 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Вівдиченко Т.Р., Сорочка Є.О.

за участю секретаря: Бордунової К.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Київської області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом керівника Фастівської місцевої прокуратури до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік-Україна» про визнання протиправним та скасування пункту 72 додатку №4 наказу від 24.12.2013 №90-д, скасування сертифікату від 24.12.2013 серії IV №38, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Фастівської місцевої прокуратури звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік-Україна» про визнання протиправним та скасування пункту 72 додатку №4 наказу від 24.12.2013 №90-д, скасування сертифікату від 24.12.2013 серії IV №38.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2016 року в задоволенні вимог даного позову відмовлено.

Перший заступник прокурора Київської області не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити даний позов у повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, підприємство з іноземними інвестиціями «Лукойл-Україна» подало до Державної архітектурно-будівельної інспекції України акт готовності об'єкта до експлуатації від 09.12.2013 «Реконструкція нафтобази смт. Бородянка ПІІ «Лукойл-Україна»», у пункті 10 якого зазначено, що кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією на будівництво складає 5 559,607 тис. грн.

Наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 24.12.2013 №90-д «Про видачу дозволів на виконання будівельних робіт, про відмови в їх видачі та їх анулювання, про видачу сертифікатів (щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів) та відмови у їх видачі» на підставі Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», керуючись Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України та висновком комісії з розгляду заяв по видачу дозволів на виконання будівельних робіт і сертифікатів (щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів) (протокол від 24.12.2013 №92), наказано, зокрема, видати сертифікати (щодо прийняття закінчених будівництвом об'єктів) стосовно об'єктів, наведених у додатку 4, у якому під №72 Переліку об'єктів будівництва, щодо яких прийнято рішення про видачу сертифікатів (щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів) визначено «Реконструкція нафтобази смт. Бородянка ПІІ «Лукойл-Україна» по вулиці Привокзальна, 1-А в смт. Бородянка Київської області».

На підставі викладеного, Державна архітектурно-будівельна інспекція України видала сертифікат від 24.12.2013 серії IУ №38, яким засвідчила відповідність закінченого будівництвом об'єкта (черги, окремого пускового комплексу) «Реконструкція нафтобази смт. Бородянка ПІІ «Лукойл-Україна» по вулиці Привокзальна, 1-А в смт. Бородянка Київської області».

При цьому, між Бородянською селищною радою та підприємством з іноземними інвестиціями «Лукойл-Україна» було укладено договір про пайову учать у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту Бородянської селищної ради від 14.11.2013 №13/1840, згідно з додатком до якого «Розрахунок величини пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури несеного пункту Бородянської селищної ради», розмір пайової участі, сплаченого підприємством з іноземними інвестиціями «Лукойл-Україна» за наслідками проведення такої реконструкції, розраховувався виходячи з загальної кошторисної вартості об'єкта у розмірі 3 034 530,00 грн.

В той же час, висновком експерта від 13.08.2015 №19/15-86 Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, встановлено, що вартість фактично виконаних будівельних робіт з реконструкції нафтобази підприємства з іноземними інвестиціями «Лукойл-Україна», що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Бородянка, вулиця Привокзальна, 1-А, які здійснювались на замовлення підприємства з іноземними інвестиціями «Лукойл-Україна», відповідно до наданих актів приймання виконаних будівельних робіт та надання послуг, становить 42 363 797,15 грн.

З огляду на викладене, виходячи з того, що місцевим бюджетом не отримано належного розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту Бородянської селищної ради за наслідками проведення підприємством з іноземними інвестиціями «Лукойл-Україна» реконструкції зазначеного об'єкту, прокурор звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (з наступними змінами і доповненнями), управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Згідно вимог вказаного Закону, управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом: контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п. 1, 3 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 08 квітня 2011 року № 439/2011, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме: здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури; внесення Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України пропозицій щодо формування політики із відповідних питань.

Згідно ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

В силу ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Відповідно до частин 2-7 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Форма акта готовності об'єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України.

Акт готовності об'єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об'єкт застрахований).

Орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі необхідності під час розгляду питань, пов'язаних з видачею сертифіката, може звернутися до державних органів з метою отримання відповідних висновків.

Неподання таких висновків у визначений органом державного архітектурно-будівельного контролю строк не є підставою для продовження строку видачі сертифіката або відмови в його видачі.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об'єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю відмовляє у видачі сертифіката з таких підстав: 1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката; 2) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; 3) невідповідність об'єкта проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відмова у видачі сертифіката надається замовникові у строк, передбачений для його видачі.

Рішення про відмову у видачі сертифіката може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права видачі сертифіката), або оскаржено до суду.

В силу ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Аналогічні за змістом положення викладно також у Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, згідно з пунктами 23-25 якого, сертифікат видається органом державного архітектурно-будівельного контролю за формою, наведеною у додатку 7 до цього Порядку.

Для отримання сертифіката замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про прийняття в експлуатацію об'єкта та видачу сертифіката за формою, наведеною у додатку 8 до цього Порядку, до якої додається акт готовності об'єкта до експлуатації за формою згідно з додатком 9 до цього Порядку.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю приймає подані замовником заяву, акт готовності об'єкта до експлуатації та вчиняє дії у межах чинного законодавства щодо з'ясування питання достовірності відомостей у поданих документах, відповідності об'єкта проектній документації, вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами яких складається довідка за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку.

Під час розгляду питання прийняття в експлуатацію об'єктів IV та V категорії складності орган державного архітектурно-будівельного контролю має право оглядати об'єкт із здійсненням фото- та відеофіксації, відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати проектну та виконавчу документацію, визначені будівельними нормами, державними стандартами і правилами, отримувати матеріали, відомості, довідки, пояснення з питань, що виникають під час огляду об'єкта, та залучати у разі потреби установи, організації, державні органи (їх консультативно-дорадчі органи).

Згідно пункту 27 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви приймає рішення про видачу сертифіката або про відмову в його видачі.

Сертифікат виготовляється в одному примірнику та видається замовнику (уповноваженій ним особі), який має зберігати його протягом всього періоду експлуатації об'єкта.

Підставою для відмови у видачі сертифіката є: неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката; виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; невідповідність об'єкта проектній документації та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі щодо доступності для маломобільних груп населення.

Згідно з Переліком документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, затвердженим в якості додатку до Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до IV і V категорій складності, є документом дозвільного характеру у сфері господарської діяльності.

Положенням ч. 1 ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» встановлено, що документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Таким чином, сертифікат серії IУ №38, виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 24.12.2013, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкта (черги, окремого пускового комплексу) «Реконструкція нафтобази смт. Бородянка ПІІ «Лукойл-Україна» по вулиці Привокзальна, 1-А в смт. Бородянка Київської області», є документом дозвільного характеру.

В силу ч. 1 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідного дозвільного органу, погодженим з уповноваженим органом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 7 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», дозвільний орган анулює документ дозвільного характеру з таких підстав: звернення суб'єкта господарювання із заявою про анулювання документа дозвільного характеру; припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення та ліквідації, якщо інше не встановлено законом); припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації; 2) здійснення суб'єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

У разі якщо анулювання документа дозвільного характеру здійснюється дозвільним органом, рішення про анулювання документа дозвільного характеру видається особисто або надсилається суб'єкту господарювання поштовим відправленням з описом вкладення не пізніше п'яти робочих днів із дня прийняття (винесення) рішення, якщо інше не передбачено законом.

Системний аналіз вказаних положень законодавства дає підстави колегії суддів дійти висновку, що анулювання документу дозвільного характеру, яким у тому числі є оскаржуваний сертифікат, відбувається за ініціативною дозвільного органу, яким у даному разі є Державна архітектурно-будівельна інспекція України, - шляхом подання відповідного позову до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, з позовними вимогами до суду звернувся керівник Фастівської місцевої прокуратури з метою захисту інтересів держави, а саме: Бородянської селищної ради, внаслідок недоотримання бюджетом останньої належного розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту за наслідками проведення підприємством з іноземними інвестиціями «Лукойл-Україна» реконструкції зазначеного об'єкту. При цьому, зміст заявлених позовних вимог не відповідає положенням частини сьомої статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», згідно з якими предмет позову у такому разі повинен бути «застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру».

Крім цього, представник Державної архітектурно-будівельною інспекцією України, як дозвільного органу, під час судового розгляду даної справи заперечував проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що інформація про пайову участь не є необхідною для підтвердження готовності об'єкта будівництва до експлуатації, оскільки критерієм такої готовності є виконання усіх робіт, передбачених проектною документацією, згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами, а не виконання замовником будь-яких інших покладених на нього зобов'язань.

При цьому, факт виконання чи невиконання договору про пайову участь не віднесено до підстав для повернення декларації чи відмови у видачі сертифіката.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», органам Державної архітектурно-будівельної інспекції України під час здійснення функцій контролю та нагляду забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність та необґрунтованість вимог даного позову, оскільки інформація про пайову участь не є необхідною для підтвердження готовності об'єкта будівництва до експлуатації. Критерієм такої готовності є саме виконання усіх робіт, передбачених проектною документацією, згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами, а не виконання замовником будь-яких інших покладених на нього зобов'язань. При цьому, факт виконання чи невиконання договору про пайову участь не віднесено до підстав для повернення декларації чи відмови у видачі сертифіката.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства та оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду першої інстанції та не знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Вівдиченко Т.Р.

Суддя Сорочко Є.О.

Повний текст ухвали виготовлено - 17.07.2017

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Вівдиченко Т.Р.

Сорочко Є.О.