Справа № 128/107/17
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 128/107/17

Головуючий у 1-й інстанції: Бондаренко О.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

25 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 20 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про оскарження дій суб'єкта владних повноважень при призначенні пенсії посадової особи місцевого самоврядування та зобов'язання вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

18 січня 2017 року позивач, ОСОБА_2, звернулась до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправними дій та зобовязання провести перерахунок пенсії.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 20 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково:

-визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області щодо виключення зі складу заробітної плати, з якої нараховується пенсія ОСОБА_2, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби та індексації заробітної плати;

-зобов'язано Вінницьке приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.01.2017 року згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ в розмірі 83% заробітної плати, включивши до складу заробітної плати, з якої проводиться нарахування пенсії, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби та індексації заробітної плати (крім грошової допомоги при виході на пенсію у розмірі десяти посадових окладів, які виплачені після оформлення пенсії державного службовця) відповідно до довідки від 16.12.2016 року;

-в задоволенні решти вимог- відмовлено;

-стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_2 витрати, понесені на сплату судового збору, в сумі 640 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач в судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скари та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач до суду апеляційної інстанції не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 з 28.07.2006 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії в розмірі 83 % від суми заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

16.12.2016 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії з урахуванням усіх складових заробітної плати, у тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, на які нараховані та сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням довідки виконавчого комітету Комарівської сільської ради №1065 від 16.12.2016 року про складові заробітної плати за період роботи з 01.04.2004 року по 31.12.2005 року та 01.01.2006 року по 30.04.2006 року.

Згідно листа управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районні №1453/06-30/02 від 27.12.2016 року позивачу надано відповідь щодо відсутності підстав для перерахунку пенсії згідно норм чинного законодавства України.

Вважаючи відмову відповідача щодо проведення перерахунку протиправною, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в проведенні перерахунку та виплаті пенсії у відповідності до ст.ст. 33, 37, 37-1 Закону України Про державну службу, оскільки з матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації позивачем були сплачені страхові внески, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Комарівської сільської ради №1065 від 16.12.2016 року про складові заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною1 ст.1 Закону України 24 березня 1995 року Про оплату праці встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці" структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії ).

Згідно зі ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМУ.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Також перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування враховується при обчисленні розміру його пенсії.

Вищевказаний висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною в Постанові від 20.02.2012 року у справі 21-430а11. Так, за правилами частини 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для усіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2017 року згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ в розмірі 83% заробітної плати з урахуванням до складу заробітної плати, з якої проводиться нарахування пенсії, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби та індексації заробітної плати відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Щодо доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, про відсутність правових підстав з 01.05.2016 проводити перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213 (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України "Про державну службу".

При цьому, передбачені п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213 норми щодо скасування з 01 червня 2015 року норм пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до спеціальних законів, в тому числі Закону України "Про державну службу" свідчать про те, що з 01 червня 2015 року не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства.

Разом з тим, викладені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213 стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії при встановлені порушень з боку органів пенсійного фонду щодо визначення розміру такої пенсії.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів апелянта щодо відсутності правових підстав з 01.05.2016 проводити перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки такий перерахунок пенсії спрямований на відновлення порушених прав позивача та не стосується набуття права на пенсійне забезпечення, у зв'язку з чим не суперечить вимогам п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213.

Крім того, суд апеляційної інстанції критично відноситься до доводів апелянта щодо неможливості стягнення з відповідача судового збору у зв'язку зі звільненнм останнього від такої сплати в силу вимог Закону України «Про судовий збір», оскільки в даному випадку йдеться про стягнення судових витрат по справі на користь позивача, згідно вимог ст. 94 КАС України, де процесуальні норми не передбачають можливості звільнення суб'єкта владних повноважень від сплати судових витрат внаслідок винесення рішення суду не на користь такого суб'єкта.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає, що для призначення пенсії підлягають врахуванню до суми заробітної плати суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати, а тому судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 20 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 28 липня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4