Справа № 464/2678/17
Суддя: Радченко Е. А.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2678/17
пр.№ 2-а/464/234/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарях Лобко А.С., Бондар Н.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

24.04.2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові від 10.04.2017 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Позов мотивований тим, що оскаржувана постанова винесена в результаті проведення Інспекцією перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яка проведена 27.03.2017 року. Постанова є необґрунтованою та протиправною, оскільки єдиним доказом правопорушення є протокол, який складений з порушенням вимог закону.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що під час проведення перевірки та складання протоколу і оскаржуваної постанови відповідачем було дотримано вимог діючого законодавства.

Заслухавши представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

23.01.2017 року відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності обєкту будівництва «Реконструкція квартири № 11 на вул. Т.Шевченка, 39 у м. Львові за рахунок надбудови та встановлення двоконтурного котла».

За результатами перевірки відповідачем видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яким позивачку зобовязано в тридцятиденний термін з моменту отримання припису усунути виявлені порушення шляхом знесення (демонтажу) обєкта самочинного будівництва, що знаходиться на сул. ОСОБА_4, 39 кв. 11 у м. Львові.

В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що вказаний припис було отримано позивачкою, позивачка цей припис не оскаржувала в передбаченому законом порядку, та на виконання припису зупинила всі будівельні роботи.

27.03.2017 року відповідачем знов проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності обєкту будівництва «Реконструкція квартири № 11 на вул. Т.Шевченка, 39 у м. Львові за рахунок надбудови та встановлення двоконтурного котла».

За результатами перевірки складено акт та протокол про адміністративне правопорушення, в яких зазначено, що позивачкою не виконано вимоги припису від 23.01.2017 року про знесення (демонтаж) обєкта самочинного будівництва, що знаходиться на сул. ОСОБА_4, 39 кв. 11 у м. Львові.

Копію акту та протоколу, в якому зазначено час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивачці направлено 30.03.2017 року та отримано 01.04.2017 року, що підтверджується поштовим повідомленням та довідкою про результати пошуку поштового відправлення.

Постановою від 10.04.2017 року № 0006 вих. 1799/81 позивачку визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 5100 грн.

З вищезазначеною постановою позивачка не погоджується.

Вирішуючи позов суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону Укараїни «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування обєктів містобудування, проектної документації.

За правилами ч. 1 ст. 41 Закону державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на обєктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктами 1, 2, 3 ч. 3 ст. 41 Закону посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва обєктів та до обєктів, що підлягають обовязковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обовязкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.

В ч. 3 цієї ж статті передбачено право органу державного архітектурно-будівельного контролю розглядати відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Тобто, під час здійснення перевірки, винесення припису, складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови про накладення на позивачку адміністративного стягнення відповідач діяв в межах своєї компетенції.

Згідно ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обєктивною стороною вищезазначеного правопорушення є невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

В судовому засіданні встановлено, що 23.01.2017 року відповідачем видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яким позивачку зобовязано в тридцятиденний термін з моменту отримання припису усунути виявлені порушення шляхом знесення (демонтажу) обєкта самочинного будівництва, що знаходиться на сул. ОСОБА_4, 39 кв. 11 у м. Львові.

В судовому засіданні також встановлено, що позивачка, отримавши даний припис, його не оскаржувала.

Представник позивача посилається на те, що позивачкою було виконано припис, оскільки позивачка зупинила всі будівельні роботи на обєкті будівництва.

Суд не може погодитись з таким посиланням.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується наданими відповідачем, позивачка не виконала вищезазначений припис, оскільки за вимогами припису позивачка повинна була в тридцяти денний термін демонтувати самовільно збудований обєкт. Замість цього позивачка лише зупинила будівельні роботи. Це підтверджується наданими представником відповідача фотознімками обєкту, відеозаписом та поясненнями представника позивачки. При цьому, обставин, через які позивачка не демонтувала самовільно збудований обєкт будівництва, представником позивачки не наведено та не доведено.

Таким чином, після зясування обставин справи та перевірки їх доказами, наявність в діях позивачки склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КпАП України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Посилання позивачки на те, що складений відносно неї протокол про адміністративне правопорушення, є безпідставною, оскільки даний протокол складений повноважною особою, в присутності представника позивача за довіреністю, з дотриманням вимог законодавства та містить в собі всю передбачену законом інформацію.

Суд також приходить до висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався з дотриманням вимог законодавства. Позивачка посилається на те, що під час розгляду справи було порушено вимоги ст. 278 КУпАП, є лише припущенням позивачки, зокрема, було досліджено лише протокол про адміністративне правопорушення і не було опитано позивачку, не було інших доказів. Позивачка дійсно не була присутня під час розгляду справи та не надавала своїхз пояснень. Разом з тим, будучі належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивачка за своїм власним бажанням не зявилася на розгляд справи, не направила свого представника, не повідомила про причини своєї неявки, не надавала будь-яких письмових пояснень та не заявляла клопотань про відкладення розгляду справи. Тобто, позивачка на власний розсуд не скористалася передбаченими законом правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, враховуючи те, що позивачка не була присутня під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому не може знати, яким чином відбувався розгляд цієї справи та які докази були предметом розгляду. Отже, посилання про будь-які порушення порядку розгляду справи жодним чином не обґрунтовані та є лише припущеннями позивачки.

Враховуючи те, що позивачкою не було виконано припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові від 23.01.2017 року, притягнення позивачки до адміністративної відповідальності здійснено повноважною на те особою із застосуванням правильної норми КпАП України, стягнення накладено в межах санкції статті за зазначене порушення, суд вважає, що вимоги позивачки є необгунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 41 Закону Укараїни «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 9, 188-42, 254-256, 268 КпАП України, ст.ст. 5-15, 71, 100, 103, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови від 10 квітня 2017 року № 0006 вих. 1799/81 про накладення штрафу відмовити.

Вступна та резолютивні частини постанови проголошені 25 липня 2017 року.

Повний текст постанови виготовлений 27 липня 2017 року.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: