Справа № 808/2864/16
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

06 липня 2017 року (13 год. 30 хв.) Справа № 808/2864/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Приватного акціонерного товариства «БЕРТІ»

до: Запорізької митниці ДФС

про: визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень.

03.10.2016 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «БЕРТІ» (далі позивач) до Запорізької митниці ДФС (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати картку відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.08.2016 № 112040000/2016/00018.

Позивач обґрунтовує свої вимоги таким.

17.03.2016 між позивачем та ВАТ «Гродно Азот» (Республіка Білорусь) було укладено Контракт № 804-16/336 на поставку товару, а саме: 1) тканини поліамічної технічної марки ТК-100П шириною 98 см; 2) тканини поліамічної технічної марки ТК-100П шириною 110 см; 3) тканини поліамічної технічної марки ЕР-200/2 шириною 98 см. Для проведення митного оформлення придбаного товару позивач 03.08.2016 подав відповідачу вантажну митну декларацію по формі МД-2 № 112040000/2016/002262, а також перелік необхідних документів, а саме: Контракт від 17.03.2016 № 804-16/336 із специфікацією, додаткову угоду від 18.07.2016 № 2, рахунок від 21.06.2016 № 639, інвойс від 28.07.2016 № 1/567, платіжне доручення від 27.07.2016 № 94, міжнародну автомобільну накладну від 29.07.2016, документи, що стосуються перевезення товару та оплати цих послуг, паспорти та специфікації на товар, сертифікат про походження товару. При цьому, позивач не сплатив суму ввізного мита.

03.08.2016 відповідач відмовив позивачу у прийнятті митної декларації форми МД-2 № 112040000/2016/002262, про що заповнив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.08.2016 № 112040000/2016/00018. Причиною такої відмови став недостатньо повний, на переконання відповідача, опис придбаного позивачем товару, який би дозволив провести однозначну його ідентифікацію.

Позивач вважає, що оскаржувана картка відмови є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки придбаний позивачем товар походить з Республіки Білорусь, відповідає Правилам визначення походження товарів у Співдружності Незалежних Держав (далі Правила), затвердженим Законом України від 06.07.2011 № 3592-VI «Про ратифікацію Угоди про Правила визначення походження товарів у Співдружності Незалежних Держав (далі Закон України від 06.07.2011 № 3592-VI), а тому, користується режимом вільної торгівлі. Для підтвердження того, що придбаний товар походить саме із Республіки Білорусь, позивач надав відповідачу сертифікат про походження товару форми СТ-1 від 28.07.2016 № BYUA. На думку позивача, вказаних у сертифікаті відомостей достатньо для ідентифікації придбаного позивачем товару, а тому сумніви відповідача щодо того, який саме товар був ввезений позивачем, є необґрунтованими та документально не вмотивованими. Із урахуванням викладених вище обставин, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 06.10.2016 відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

У попередньому судовому засіданні представником відповідача були подані заперечення на позовну заяву, у яких він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки наданий позивачем до митного оформлення разом із митною декларацією сертифікат про походження товару форми СТ-1 від 28.07.2016 № BYUA заповнений з порушенням вимог п. 7.4 розділу 7 Правил, а саме: в ньому міститься недостатньо повний опис придбаного позивачем товару, який би дозволив провести однозначну ідентифікацію товару стосовно заявленого для цілей оформлення.

Зокрема, у митній декларації позивач вказав тканини технічні просочені латексно резорцинформальдегідними речовинами, термооброблені, полотняного плетіння, що призначені для виробництва конвеєрних стрічок (марка ЕР-200/2 шириною 96 см, 16 рулонів; марка ТК-100П шириною 98 см, 8 рулонів; марка ТК-100П шириною 110 см, 8 рулонів). Натомість, у сертифікаті про походження товару форми СТ-1 від 28.07.2016 № BYUA в графі 8 зазначений інший опис товару: «тканина поліамідна марки ЕР-200/2, марки ТК-100П, тканина поліамідна марки ТК-100П шириною 110 см ТУ ВУ50036524.140-2012». Отже, як стверджує відповідач, у сертифікаті взагалі відсутня інформація стосовно виду просочення товару. Із урахуванням викладених вище обставин, відповідач вважає, що відомості, зазначені в сертифікаті походження товару форми СТ-1 від 28.07.2016 № BYUA, не відповідають задекларованим та не дозволяють провести однозначну ідентифікацію придбаного позивачем товару. Таким чином, оскаржувана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.08.2016 № 112040000/2016/00018, на переконання відповідача, є правомірною, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

У ході попереднього судового засідання представниками сторін надані додаткові докази, а також додаткові пояснення та заперечення на обґрунтування їх правових позицій.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.07.2017 закінчено підготовче провадження і за письмовою згодою представників позивача та відповідача справу призначено до судового розгляду у той же день, а саме на 06.07.2017.

06.07.2017 судом було отримано клопотання представників позивача та відповідача про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 694334 позивача зареєстровано як юридичну особу 25.03.2011 (а.с. 54). Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідача зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 06.11.2014 (а.с. 113).

До видів діяльності позивача за КВЕД-2010 належать: виробництво інших гумових виробів (основний) (22.19); оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (46.71); оптова торгівля металами та металевими рудами (46.72);

оптова торгівля хімічними продуктами (46.75); неспеціалізована оптова торгівля (46.90) (а.с. 55).

06.07.2011 Верховною Радою України було прийнято Закон України № 3592-VI та, відповідно, ратифіковано Угоду про Правила визначення країни походження товарів у

Співдружності Незалежних Держав. Зокрема, у п. 5 Правил визначено, що товар користується режимом вільної торгівлі на митних територіях держав-учасниць Угоди, якщо він відповідає критеріям походження, установленим цим Правилам.

18.10.2011 країнами-учасницями Співдружності Незалежних Держав було підписано Договір про зону вільної торгівлі, згідно зі ст. 2 якого сторона не застосовує мита та інших платежів, еквівалентних миту, стосовно експорту товару, призначеного для митної території іншої Сторони, та/або імпорту товару, що походить з митної території іншої Сторони, за винятком випадків, передбачених в додатку 1, що є невідємною частиною цього Договору.

17.03.2016 між ОСОБА_1 акціонерним товариством «Гродно Азот» (Республіка Білорусь, далі Продавець) та позивачем (далі Покупець) було укладено контракт № 804-16/336 (далі Контракт від 17.03.2016 № 804-16/336, а.с. 15-20), згідно з п. 1.1 якого Продавець продає, а позивач придбає на умовах поставки FCA м. Гродно, Республіка Білорусь товар, найменування, кількість та асортимент якого вказані у Специфікації (Додаток № 1), що є невідємною частиною контракту. Відповідно до п. 1.2 Контракту від 17.03.2016 № 804-16/336 метою придбання товару позивачем є його вивіз з Республіки Білорусь. Згідно з п. 2.2 Контракту від 17.03.2016 № 804-16/336 загальна сума контракту складає 5 692 400,00 російських рублів.

Пунктом 3.1 Контракту від 17.03.2016 № 804-16/336 визначено, що позивач здійснює 100% попередню оплату за партію товару, яка підготована до відвантаження. Строк дії Контракту від 17.03.2016 № 804-16/336 становить з 22.03.2016 по 31.12.2016 (п. 12.5).

Згідно зі специфікацією до Контракту від 17.03.2016 № 804-16/336 товаром, що поставляється, є тканина технічна просочена марки ЕР-200/2, кількість: 56 000 кв.м., ціна за 1 кв.м.: 101,65 рос.руб., загальна сума: 5 692 400,00 рос.руб. (а.с. 22).

18.07.2016 між ОСОБА_1 акціонерним товариством «Гродно Азот» (Республіка Білорусь, далі Продавець) та позивачем (далі Покупець) було укладено додаткову угоду № 2, якою:

1) п. 2.2 Контракту від 17.03.2016 № 804-16/336 викладено у такій редакції: «загальна сума контракту складає 6 610 400,00 російських рублів;

2) п. 5.2 Контракту від 17.03.2016 № 804-16/336 викладено у такій редакції: «Якість товару повинна відповідати Технічній характеристиці або ТУ ВУ 500036524.140-2012 та підтверджується технічним паспортом товару»;

3) доповнено Специфікацію (Додаток № 1) двома позиціями: а) тканина поліамідна технічна просочена марки ТК-100П, тип кромки оплавлена ТУ ВУ 500036524.140-2012 (ширина 98 см), кількість: 5 100 кв.м., ціна за 1 кв.м.: 85,00 рос.руб., загальна суму 433 500,00 рос.руб.; б) тканина поліамідна технічна просочена марки ТК-100П, тип кромки оплавлена ТУ ВУ 500036524.140-2012 (ширина 110 см), кількість: 5 700 кв.м., ціна за 1 кв.м.: 85,00 рос.руб., загальна суму 484 500,00 рос.руб. (а.с. 21).

21.06.2016 за замовленням позивача ОСОБА_1 акціонерним товариством «Гродно Азот» було складено рахунок на попередню оплату № 639, в якому було зазначено такий асортимент та ціну товару: 1) тканина поліамідна технічна просочена марки ТК-100П, тип кромки оплавлена ТУ ВУ 500036524.140-2012 (ширина 98 см), кількість: 4 951,00 кв.м., ціна за 1 кв.м.: 85,00 рос.руб., загальна суму 420 835,00 рос.руб.; б) тканина поліамідна технічна просочена марки ТК-100П, тип кромки оплавлена ТУ ВУ 500036524.140-2012 (ширина 110 см), кількість: 5 535,04 кв.м., ціна за 1 кв.м.: 85,00 рос.руб., загальна сума 470 478,40 рос.руб; тканина технічна просочена марки ЕР-200/2, кількість: 12 386,88 кв.м., ціна за 1 кв.м.: 101,65 рос.руб., загальна сума: 1 259 126,35 рос.руб. Загальна вартість товару склала 2 150 439,75 рос.руб. (а.с. 23).

Аналогічні відомості відображені у рахунку-фактурі від 28.07.2016 № 1/567 (а.с. 24).

27.07.2016 позивач здійснив Відкритому акціонерному товариству «Гродно Азот» попередню оплату раніше замовленого товару у розмірі 2 126 824,42 рос.руб., що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах від 27.07.2016 № 94 (а.с. 25-26). 28.07.2016 ОСОБА_1 акціонерне товариство «Гродно Азот» направило позивачу товар у попередньо узгоджених кількості та асортименті (а.с. 13).

03.08.2016 для проведення митного оформлення поставленого позивачу товару за Контрактом від 17.03.2016 № 804-16/336 останнім відповідачу було подано ВМД форми МД-2 № 112040000/2016/002262 (а.с. 11).

Разом з декларацією позивачем також були подані та, відповідно, задекларовані наступні документи: Контракт від 17.03.2016 № 804-16/336 (а.с. 15-20), специфікація (а.с. 22), додаткова угода від 18.07.2016 № 2 до Контракту від 17.03.2016 № 804-16/336 (а.с. 21), рахунок на попередню оплату від 21.06.2016 № 639 (а.с. 23), Інвойс від 28.07.2016 № 1/567 (а.с. 24), платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах від 27.07.2016 № 94 (а.с. 25-26), CMR від 29.07.2016, копія митної декларація відправлення № 16458/280716/0009266, сертифікат про походження товару форми СТ-1 від 28.07.2016 № BYUA (а.с. 28). При цьому, позивач не сплатив суму ввізного мита у зв'язку з дією режиму вільної торгівлі.

У той же день, 03.08.2016 відповідач відмовив позивачу у прийнятті митної декларації форми МД-2 № 112040000/2016/002262, про що заповнив картку відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.08.2016 № 112040000/2016/00018 (а.с. 9-10). Причиною такої відмови став недостатньо повний, на переконання відповідача, опис придбаного позивачем товару, який би дозволив провести однозначну його ідентифікацію товару стосовно заявленого для цілей митного оформлення.

З огляду на викладене, відповідач запропонував позивачу надати сертифікат про походження товару форми СТ-1, заповнений відповідно до вимог Правил або подати нову митну декларацію зі сплатою платежів на загальних підставах (а.с. 10).

Після складення відповідачем картки відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.08.2016 № 112040000/2016/00018, позивач подав відповідачу нову митну декларацію № 112040000/2016/002273 без застосування режиму вільної торгівлі (а.с. 12). Вказана декларація була прийнята відповідачем до митного оформлення.

Оцінюючи правомірність картки відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.08.2016 № 112040000/2016/00018, суд виходить із такого.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відносини, повязані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі МК України), Податковим кодексом України (далі ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.

Відповідно до ч. 9 ст. 36 МК України особливості визначення країни походження товару, що ввозиться з територій спеціальних (вільних) економічних зон, розташованих на території України, встановлюються законом.

За приписами ч.ч. 4,5 ст. 280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.

До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Порядок застосування тарифних пільг (тарифні преференції) регламентований ст. 281 МК України.

Частиною 1 ст. 281 МК України допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

18.10.2011 країнами-учасницями Співдружності Незалежних Держав було підписано Договір про зону вільної торгівлі, ратифікований Законом України від 30.07.2012 № 5193-VI «Про ратифікацію Договору про зону вільної торгівлі».

Відповідно до положень ст. 2 Договору про зону вільної торгівлі сторона не застосовує мита та інших платежів, еквівалентних миту, стосовно експорту товару, призначеного для митної території іншої Сторони, та/або імпорту товару, що походить з митної території іншої Сторони, за винятком випадків, передбачених в додатку 1, що є невідємною частиною цього Договору.

Згідно зі ст. 4 Договору про зону вільної торгівлі для визначення країни походження товарів, що походять із Сторін і знаходяться в торговельному обороті між ними, Сторони керуються Правилами визначення країни походження товарів, що є невідємною частиною Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20 листопада 2009 року.

У свою чергу, п. 2.1 Правил визначення країни походження товарів визначено, що країною походження товару вважається держава-учасниця Угоди, на території якої товар було цілком вироблено чи піддано достатній обробці (переробці) відповідно до цих Правил.

За приписами п.п. «а» п. 5.1 Правил визначення країни походження товарів товар користується режимом вільної торгівлі на митних територіях держав-учасниць Угоди, якщо він відповідає критеріям походження, установленим цими Правилами, а також якщо товар вивозиться на підставі договору (контракту) між резидентом однієї з держав-учасниць Угоди й резидентом іншої держави- учасниці Угоди з митної території однієї держави-учасниці Угоди та ввозиться на митну територію іншої держави-учасниці Угоди. У випадках, зазначених у пунктах 8.5 і 8.6 цих Правил, такий договір може бути укладений після вивезення товару.

Відповідно до п. 6.1 Правил визначення країни походження товарів для підтвердження країни походження товару в конкретній державі-учасниці Угоди для цілей надання режиму вільної торгівлі необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1 (бланк сертифіката наведено в додатку 2, який є невід'ємною частиною цих Правил) чи декларації про походження товару.

Заповнення сертифіката форми СТ-1 повинно відповідати таким вимогам:

графа 11 «Вантажовідправник (експортер) (найменування та адреса)». Під час заповнення графи допускається зазначати найменування вантажовідправника (експортера) згідно зі свідоцтвом про його державну реєстрацію або документом, що підтверджує

фактичне місце знаходження вантажовідправника (експортера).

У разі якщо вантажовідправник й експортер є різними юридичними особами, слід зазначати, що вантажовідправник (найменування та адреса) діє «за дорученням» експортера

(найменування та адреса);

графа 2(1) «Вантажоодержувач (імпортер) (найменування та адреса)». Під час заповнення графи допускається зазначати найменування вантажоодержувача (імпортера) згідно зі свідоцтвом про його державну реєстрацію або документом, що підтверджує фактичне місце знаходження вантажоодержувача (імпортера);

графа 3 «Засоби транспорту й маршрут проходження (наскільки це відомо)». Зазначаються засоби транспорту й маршрут проходження, наскільки це відомо;

графа 4 зазначаються реєстраційний номер сертифіката, країна, що видала сертифікат, і країна, для якої цей сертифікат призначений.

графа 5 «Для службових позначок». Удруковуються, уносяться від руки або проставляються штампом службові позначки державних контрольних органів країн вивезення, транзиту та (або) отримання товару, а також за необхідності такі записи: «Дублікат», «Видано замість сертифіката», «"Видано згодом», а також інші записи,

передбачені цими Правилами.

Записи, що вносяться до зазначеної графи від руки, засвідчуються в порядку, передбаченому абзацом другим пункту 7.3 цих Правил;

графа 6 «Номер». Зазначається порядковий номер товару;

графа 7 «Кількість місць і вид упаковки». Зазначається кількість місць і вид упаковки;

графа 8 «Опис товару». Зазначається комерційне найменування товару та інші відомості, що дозволяють провести однозначну ідентифікацію товару стосовно заявленого для цілей митного оформлення.

У разі недостатності місця для заповнення графи 8 допускається застосування додаткового аркуша (аркушів) про походження товару (бланк додаткового аркуша наведено в додатку 3, який є невід'ємною частиною цих Правил), який заповнюється в

установленому порядку (який засвідчено підписом, печаткою та має той самий реєстраційний номер, який зазначено в графі 4 сертифіката).

У разі переміщення партії товарів зі значним номенклатурним переліком найменувань за умови, що всі товари класифікуються в одній товарній позиції та мають однаковий критерій походження, допускається замість оформлення додаткового аркуша (аркушів) сертифіката використовувати товаросупровідний документ (рахунок-фактура, рахунок-проформа, транспортна накладна (коносамент) або інший документ, що відображає кількісні характеристики товару), у якому наведено повний перелік товарів.

Цей товаросупровідний документ, на першому аркуші якого проставляються реєстраційний номер та дата видачі відповідного сертифіката, надається митним органам країни ввезення одночасно із сертифікатом. Відомості про походження товарів у товаросупровідному документі засвідчуються тим самим уповноваженим органом, який видав сертифікат. При цьому в графі 8 сертифіката робиться посилання на відповідний товаросупровідний документ із зазначенням його реквізитів і кількості аркушів, з яких він

складається;

графа 9 «Критерій походження». Зазначаються такі критерії

походження товарів: «П» товар, цілком вироблений в державі-учасниці Угоди; «Д1905» товар, підданий достатній обробці (переробці), із зазначенням перших чотирьох цифр коду товарної позиції за ТН ЗЕД кінцевої продукції, наприклад 1905; «К» товар, країна походження якого визначена на основі кумулятивного принципу. Якщо в сертифікаті заявлено товари, що класифікуються в різних товарних позиціях за ТН ЗЕД та мають різні

критерії походження, то в графі 9 зазначаються критерії походження диференційовано для всіх заявлених товарів;

графа 10 «Кількість товару» зазначаються маса брутто (нетто) (кг) та (або) інші кількісні характеристики товару згідно з ТН ЗЕД. Фактична кількість поставленого товару не повинна перевищувати кількості, зазначеної в сертифікаті, більш ніж на 5%. Маса нетто зазначається з урахуванням первинної упаковки, невіддільної від товару при роздрібній торгівлі.

У разі видачі сертифіката на періодичні видання за довгостроковими зовнішньоторговельними договорами (угодами), коли вантаж надходить від одного й того самого вантажовідправника одному й тому самому одержувачу вантажу, заповнення графи не обов'язкове. При цьому режим вільної торгівлі надається за фактичною кількістю ввезених періодичних видань;

графа 11 «Номер і дата рахунка-фактури». Зазначаються відомості про рахунок-фактуру або рахунок-проформу, або інший документ, що відображає фінансові та (або) кількісні параметри товару (під час здійснення довгострокових зовнішньоторговельних

договорів (угод), коли вантаж надходить від одного й того самого вантажовідправника одному й тому самому одержувачу вантажу, заповнення графи не обов'язкове);

графа 12 «Засвідчення». Заповнюється вповноваженим органом і містить його найменування, адресу, печатку та дату видачі сертифіката, а також підпис, прізвище та ініціали особи, уповноваженої засвідчувати сертифікат. Допускається внесення дати, а також прізвища та ініціалів уповноваженої особи від руки або проставлення штампом;

графа 13 «Декларація заявника». Зазначається країна, у якій товар був цілком виготовлений або підданий достатній обробці (переробці), дата декларування відомостей про країну походження товару, а також проставляються печатка заявника, підпис, прізвище та ініціали вповноваженої особи заявника. Допускається внесення дати, а також прізвища та ініціалів уповноваженої особи від руки або проставлення штампом (п. 7.4 Правил визначення країни походження товарів).

Судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_1 акціонерним товариством «Гродно Азот» (країна Республіка Білорусь) було укладено Контракт від 17.03.2016 № 804-16/336 на поставку тканини трьох видів, а саме: 1) тканини поліамідної технічної просоченої марки ТК-100П, тип кромки оплавлена ТУ ВУ 500036524.140-2012 (ширина 98 см); 2) тканини поліамідної технічної просоченої марки ТК-100П, тип кромки оплавлена ТУ ВУ 500036524.140-2012 (ширина 110 см); 3) тканини технічної просоченої марки ЕР-200/2 (а.с. 15-22). 28.07.2016 ОСОБА_1 акціонерне товариство «Гродно Азот» на виконання умов Контракту від 17.03.2016 № 804-16/336 поставило позивачу товар у попередньо узгоджених кількості та асортименті (а.с. 13). 03.08.2016 для проведення митного оформлення придбаного товару позивач подав відповідачу ВМД форми МД-2 № 112040000/2016/002262 разом із вичерпним переліком необхідних документів, у тому числі з сертифікатом про походження товару форми СТ-1 від 28.07.2016 № BYUA (а.с. 11, 15-28). При цьому, оскільки між Україною та Республікою Білорусь діє режим вільної торгівлі на підставі Договору про зону вільної торгівлі, позивач не сплачував суму ввізного мита.

Відповідачем 03.08.2016 було відмовлено позивачу у прийнятті митної декларації форми МД-2 № 112040000/2016/002262 та, відповідно, заповнено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.08.2016 № 112040000/2016/00018 (а.с. 9-10). Причиною такої відмови стали сумніви відповідача в однозначній ідентифікації постановленого позивачу товару відносно заявленого.

Суд зясував, що придбаний на підставі Контракту від 17.03.2016 № 804-16/336 товар (тканина поліамідна технічна просочена марки ТК-100П та тканина технічна просочена марки ЕР-200/2) був поставлений позивачу ОСОБА_1 акціонерним товариством «Гродно Азот» саме з Республіки Білорусь, що підтверджується, зокрема сертифікатом про походження товару форми СТ-1 від 28.07.2016 № BYUA (а.с. 28). Вказаний сертифікат містить всі необхідні реквізити, передбачені Правилами визначення країни походження товарів. Отже, суд вважає, що на договірні правовідносини, які мають місце між позивачем та ОСОБА_1 акціонерним товариством «Гродно Азот», розповсюджується дія режиму вільної торгівлі. У свою чергу вмотивованих та документальних доказів на підтвердження сумнівів в тому, що придбаний позивачем товар був поставлений йому не з Республіки Білорусь, а з іншої країни, відповідач не надав.

До того ж, суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_1 акціонерне товариство «Гродно Азот» вже поставляло позивачу з Республіки Білорусь тотожній товар для виробництва основної продукції, щодо якого не сплачувалась сума ввізного мита на підставі Договору про зону вільної торгівлі, що підтверджується наявними у матеріалах справи вантажними митними деклараціями форми МД-2 № 807100000/2016/018325 та № 807100000/2016/015519, рахунками-фактурами від 27.04.2016 № 1/321 та від 19.05.2016 № 1/393, CMR. Жодних зауважень при митному оформленні поставленого позивачу товару у відповідача не виникало (а.с. 181-189).

Також, на підтвердження факту просочення поставленого товару (тканини поліамідної технічної марки ТК-100П та тканини технічної просоченої марки ЕР-200/2) латексом представник позивача у попередньому судовому засіданні надав суду лист ОСОБА_1 акціонерного товариства «Гродно Азот» від 19.05.2017 № 547/е-1577 «Про тканину технічну» (а.с. 167) та Акт експертизи походження товарів від 28.08.2015 № 893 (а.с. 168-180). Так, із вказаних документів однозначно вбачається, що тканина поліамідна технічної марки ТК-100П та тканина технічна просочена марки ЕР-200/2 оброблені просоченим складом вінілпірідінового латексу.

Крім того, п. 6.7 Правил визначення країни походження товарів визначено, що у разі виникнення сумнівів стосовно бездоганності сертифіката форми СТ-1 або відомостей, які в ньому містяться, митний орган країни ввезення товару може звернутися до вповноваженого органу, що засвідчив сертифікат форми СТ-1, або до компетентних органів країни походження товару з мотивованим проханням повідомити додаткові або уточнювальні відомості, у тому числі прохання, пов'язані з простими вибірковими перевірками сертифікатів форми СТ-1, відповідь на яке повинна бути надана протягом 6 місяців з дати звернення.

Отже, відповідач був наділений правом на звернення до компетентних органів Республіки Білорусь з мотивованим проханням повідомити додаткові або уточнювальні відомості (у разі наявності сумнівів стосовно бездоганності сертифіката форми СТ-1 від 28.07.2016 № BYUA або відомостей, які в ньому містяться), однак, він ним не скористався.

Із урахуванням викладених вище обставин у їх сукупності, суд вважає, що у відповідача були відсутні підстави для виникнення обґрунтованих сумнівів відносно ідентифікації придбаного позивачем товару (тканини поліамідної технічної марки ТК-100П та тканини технічної просоченої марки ЕР-200/2) стосовно заявленого для цілей митного оформлення.

Таким чином, на переконання суду, відповідач повинен був здійснити митне оформлення належного позивачу товару (тканини поліамідної технічної марки ТК-100П та тканина технічна просочена марки ЕР-200/2) без сплати суми ввізного мита, однак безпідставно не вчинив цього та прийняв картку відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.08.2016 № 112040000/2016/00018. Отже, така картка відмови, на переконання суду, є протиправною, а відтак, підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач, на переконання суду, обґрунтував наявність правових підстав для застосування у справі, що розглядається, режиму вільної торгівлі та, відповідно, довів протиправність картки відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.08.2016 № 112040000/2016/00018.

У свою чергу, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження сумнівів в однозначній ідентифікації поставленого позивачу товару та, відповідно, доказів на обґрунтування правомірності картки відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.08.2016 № 112040000/2016/00018.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.08.2016 № 112040000/2016/00018 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а відтак, адміністративний позов слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Платіжним дорученням від 27.09.2016 № 7433 (а.с. 8) підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 1 378,00 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 12, 14, 86, 94, 98, 158 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «БЕРТІ» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Запорізької митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.08.2016 № 112040000/2016/00018.

Судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок) присудити на користь Приватного акціонерного товариства «БЕРТІ» () за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Прудивус