Справа № 815/5959/16
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/5959/16

Категорія: 2.2 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Стас Л.В.,

Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 1 червня 2017р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства культури України, Одеської міської ради, за участю третьої особи Управління з питань охорони об'єктів культурної спадщини Одеської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016р. ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до Міністерства культури України, Одеської МР, за участю третьої особи Управління з питань охорони об'єктів культурної спадщини Одеської МР, в якому просила:

- визнати протиправними дії Міністерства культури України щодо відмови в наданні ОСОБА_2 публічної інформації згідно запиту на інформацію за №І-721 від 12.10.2016р.;

- зобов'язати Міністерство культури України у п'ятиденний строк надати ОСОБА_2 відповідь на запит на інформацію за №І-721 від 12.10.2016р. відповідно до поставлених питань і у той же строк подати до суду звіт про виконання судового рішення;

- визнати протиправними дії Одеської МР щодо ненадання ОСОБА_2 публічної інформації згідно запиту на інформацію за №ЗПИ- 815 від 10.10.2016р.;

- зобов'язати Одеську МР у п'ятиденний строк надати ОСОБА_2 відповідь на запит на інформацію за №ЗПИ-815 від 10.10.2016р. відповідно до поставлених питань і у той же строк подати до суду звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що у відповідності до ЗУ «Про доступ до публічної інформації» 10.10.2016р. вона та ОСОБА_3 звернулись із запитами до ОМР та Міністерства культури України, в яких просили надати наступну інформацію:

- чи є пам'ятка культурної спадщини місцевого значення, а саме, пам'ятка архітектури та містобудування, об'єктом історико-культурного призначення, що має особливу наукову, естетичну та історико-культурну цінність;

- чи є вище зазначені пам'ятки культурної спадщини місцевого значення, а саме, пам'ятка архітектури та містобудування за адресою: АДРЕСА_1 (охоронний номер №-773-Од), пам'ятка архітектури та містобудування за адресою: АДРЕСА_5 (охоронний номер №-414-Од), об'єктом історико-культурного призначення, що має особливу наукову, естетичну та історико-культурну цінність.

Міністерством культури України листом за №850/10/55/16 від 21.10.2016р. надано відповідь, якою позивачку повідомлено, що надання роз'яснень термінології, використаної в тексті ЗК України перебуває поза межами компетенції Міністерства культури України.

Позивачка вважає, що оскільки вона звернулася із запитом щодо надання інформації, а не надання тлумачення або роз'яснення ч.4 ст.83 ЗК України, то дії Міністерства культури України щодо відмови в наданні ОСОБА_2 публічної інформації є протиправними. Також, позивачка зазначає, що відповідь на запити від ОМР у встановлені законом строки не надано.

Посилаючись на вказані обставини просила вимоги задовольнити.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 1 червня 2017р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.200КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що при наданні відповіді відповідачі діяли в межах та на підставі чинного законодавства України.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 10.10.2016р. звернулися із запитами про надання публічної інформації за вх.ЗПИ-814 та вх.ЗПИ-815 до ОМР та Міністерством культури України, в якому просили надати наступну інформацію: 1) чи є пам'ятка культурної спадщини місцевого значення, а саме, пам'ятка архітектури та містобудування, об'єктом історико-культурного призначення, що має особливу наукову, естетичну та історико-культурну цінність?; 2) Чи є вище зазначені пам'ятки культурної спадщини місцевого значення, а саме, пам'ятка архітектури та містобудування за адресою: АДРЕСА_1 (охоронний номер №-773-Од), пам'ятка архітектури та містобудування за адресою: АДРЕСА_2 (охоронний номер №-414-Од), об'єктом історико-культурного призначення, що має особливу наукову, естетичну та історико-культурну цінність?

При цьому, відповідь на запит просили надати у встановлений законом строк на поштову адресу ОСОБА_3: АДРЕСА_3, або проінформувати для отримання відповіді кур'єром (а.с.13-14 т.1).

На вказані запити Управлінням з питань культурної спадщини ОМР та Міністерством культури надавались відповіді. Однак, позивачка вважає, що при наданні відповідей відповідачі діяли з порушенням норм ЗУ «Про доступ до публічної інформації».

Перевіряючи законність та обґрунтованість дій відповідачів при наданні відповідей на запити, з урахуванням підстав, на які посилається позивачка, судова колегія виходить з наступного.

За приписами ст.1 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Згідно із п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Як зазаначено в ч.1 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

ЗУ «Про охорону культурної спадщини» та Положенням про управління з питань охорони об'єктів культурної спадщини ОМР визначено, що спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини місцевого самоврядування, до компетенції якого входять повноваження виконавчих органів міської ради у сфері охорони культурної спадщини є орган місцевого самоврядування - виконавчий орган ОМР - Управлінням з питань культурної спадщини Одеської міської ради.

Таким чином, виходячи з вищевикладених приписів законодавства ОМР не володіє інформацією згідно з наявними у неї повноваженнями.

У відповідності до положень ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.24 ЗУ «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно із ст.1 ЗУ «Про місцеве самоврядування» виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Виконавчі органи сільської, селищної, міської ради входять до системи місцевого самоврядування у відповідності до ст.5 ЗУ «Про місцеве самоврядування».

Згідно з ч.1 ст.11 ЗУ «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЗУ «Про місцеве самоврядування» виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Частиною 1 ст.16 ЗУ «Про місцеве самоврядування» передбачено, що органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність

Відповідно до ч.2 ст.16 вищевказаного закону, органам місцевого самоврядування законом можуть надаватися окремі повноваження органів виконавчої влади, у здійсненні яких вони є підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Отже, кожен з виконавчих органів міської ради наділяється повноваженнями, в межах яких вони діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. При цьому, повноваження виконавчих органів є відмінними від повноважень міської ради.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висноком суду першої інстанції, що Управління з питань культурної спадщини ОМР, як виконавчий орган міської ради є спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини, що наділений визначеними законодавством повноваженням, зокрема, в частині надання відповідної публічної інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, запит позивачки 10.10.2016р. був направлений Департаментом з питань звернень громадян ОМР листом за №ЗПИ-815 на розгляд заступнику міського голови ОСОБА_4 (а.с.53 т.2).

У відповідності до приписів ст.20 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Як встановлено судом першої інстанції, що 13.10.2016р. на виконання доручення заступника міського голови ОСОБА_4 відповіді на запити позивачки надані - Управлінням з питань культурної спадщини ОМР (а.с.53-54 т.1).

Що стосується дій Міністерства культури України щодо надання інформації за запитом, апеляційний суд зазначає, що запит позивачки від 10.10.2016р. розглянуто та надано тлумачення термінів у відповідності до ч.4 ст.83 ЗК України, а також Містерство, діючи в межах визначених Положенням за №495 від 3.09.2014р., повідомило, що питання надання роз'яснень стосовно термінології, використаної в тексті ЗК України перебуває поза його межами компетенції. Зазначена відповідь була направлена на поштову адресу ОСОБА_3: АДРЕСА_4, що підтверджується підтвердженням про вручення даної відповіді.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції що відповідачі при наданні відповідей на запити діяли в межах повноважень та у спосіб, що передбаченей Конституцією та законами України.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196, 198, 200, 206,254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 1 червня 2017р.- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: Л.В. Стас

І.О. Турецька