Справа № 804/2031/17
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2017 р. Справа № 804/2031/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування наказу та поновлення на роботі, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в якому позивач, з урахуванням зміненого адміністративного позову, просить:
скасувати наказ № 181 від 01.02.2017 року Департаменту патрульної поліції яким капрала поліції ОСОБА_2 за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в неналежному ставленні до виконання службових обов'язків, порушення пп.1,2 ч.1 ст.18, п.1 ст.64 Законом України від 02.07.2015 № 580-VII «Про Національну поліцію», ст. 1, 7 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», п.1, 2 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №1179 від 09.11.2016 року, поліцейської роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції міста Кривий Ріг капрала поліції ОСОБА_2 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» звільнено зі служби в Національній поліції;
скасувати наказ № 68 о/с від 24.02.2017 року Департаменту патрульної поліції в частині звільнений капрала поліції ОСОБА_2 (0012087) поліцейського роти № 1 батальйону № 1 з 27 лютого 2017 року зі служби в поліції згідно з Законом України від 02.07.2015 № 580-VII «Про Національну поліцію» за п.6 ч.1 ст.77 ( у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), наказ оформлено на підставі наказу Департаменту патрульної поліції № 181 від 01.02.2017 року;
поновити ОСОБА_2 на посаді капрала поліції поліцейської роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції міста Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції;
стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що накази № 181 від 01.02.2017 року, № 68 о/с від 24.02.2017 року незаконними, постановленими з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В наданих до суду запереченнях відповідачем зазначено, що відповідач при звільненні ОСОБА_2 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.
Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи, що Кодексом адміністративного судочинства України встановлені стислі строки розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін відповідно до положень ст.128 КАС України в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 24.02.2017 року наказом Департаменту № 68 о/с капрала поліції ОСОБА_2 поліцейського Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі ДПП звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 27 лютого 2017 року.
Підставою видання наказу про звільнення ОСОБА_2 зі служби став наказ ДПП від 01.02.2017 року №181 яким на останнього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Підставою видання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції став висновок службового розслідування від 19.01.2017, за фактом порушення службової дисципліни з боку поліцейського роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ДПП капрала поліції ОСОБА_2
Так, відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції № 4573 від 05.12.2016 призначено проведення службового розслідування з метою встановлення причин дорожньо-транспортної пригоди за участю поліцейського УПП в м. Кривому Розі ДПП, яка мала місце 20.11.2016 року.
03.01.2017 року начальником Департаменту патрульної поліції продовжено строк проведення службового розслідування.
Службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 допущено порушення службової дисципліни, яке виразилось у недотримання вимог статей 2, 7, 8, 12, 14 Дисциплінарного статуту ОВС України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, п.1 ч.1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.
Так, матеріалами службового розслідування встановлено, що 20.11.2016 о 10.10 год, позивач керуючи власним автомобілем HONDA CIVІK, н.з.НОМЕР_4 та рухаючись на перехресті з круговим рухом вул. П. Калйщевського, пр. Поштовий, вул. Лєрмонтова біля зупинки громадського транспорту «пл. Визволення» біля супермаркету «Сільпо» потрапив в дорожньо-транспортну пригоду. Спільно з ним в автомобілі перебував його товариш Максим з котрим він напередодні спільно проводив дозвілля, а саме відпочивав в кафе «Джеронімо», що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пушкіна, 1.
Для складення адміністративних матеріалів на місце події прибули поліцейський роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі ДПП капрал поліції ОСОБА_5 та інспектор роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі ДПП лейтенант поліції ОСОБА_6.
Останні склали адміністративні матеріали відносно інспектора ОСОБА_2, а саме протокол за ст. 124 КУпАП серії АП2 № 370919, схему дорожньо-транспортної пригоди, протокол за ст. 130 КУпАП серії АП1 № 238048 та постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП, так як інспектор ОСОБА_2., керуючи автомобілем HONDA CIVIK, н.з.НОМЕР_4 не мав при собі діючого страхового полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності. Також інспектор ОСОБА_10 та поліцейський ОСОБА_5 опитали свідків події, що мала місце 20.11.2016 біля зупинки громадського транспорту «пл. Визволення»
Опитаний на місці події гр, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 пояснив, що автомобіль Mersedes Benz 312D, н.з. НОМЕР_3 стояв на зупинці. В момент коли гр. ОСОБА_7 керуючи автомобілем Mersedes Benz 312D, н.з. НОМЕР_1 збирався розпочати рух, відчув удар у ліву частину свого автомобіля. Він побачив, що автомобіль «Honda Civik», н.з. НОМЕР_2 допустив зіткнення з автомобілем Mersedes Benz 312D, н.з НОМЕР_3, яким керував гр. ОСОБА_7 Як пояснив останній, водій автомобіля «Honda Civik», н.з. НОМЕР_2 мав явні ознаки алкогольного сп'яніння та намагався залишити місце дорожньо-транспортної пригоди.
Також під час оформлення адміністративних матеріалів відносно інспектора ОСОБА_2 інспекторами Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі ДПП в якості свідків були залучені гр. ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: АДРЕСА_3 та гр.ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає за адресою: АДРЕСА_2, які були присутні коли працівники поліції запропонували інспектору ОСОБА_2. пройти медичний огляд на місці дорожньо-транспортної пригоди. В поясненнях вони підтверджують, що при проходженні медичного огляду на місці вчиненого правопорушення за допомогою газоаналізатора «Аlcotest Warbl», останній показав позитивний результат, а саме: 1,81 проміле.
За результатами проведеного 20.11.2017р. о 12.25 дослідження лікарем КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер ДОР» встановлено, що капрал поліції ОСОБА_2 перебуває у стані гострої інтоксикації алкоголем.
ОСОБА_2 був ознайомлений з висновками результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного сп'яніння, про що свідчить підпис ОСОБА_2, будь-яких, заяв щодо зазначеного медичного висновку останній не зазначав.
У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Положеннями частини 3 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
У відповідності до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч. 2 вищевказаної статті).
Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 № 3460-IV (далі -Дисциплінарний статут).
Вказаним Дисциплінарним статутом визначається сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.
Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2 Дисциплінарного статуту).
Згідно зі ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до пунктів 6, 8 статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема як звільнення з посади, звільнення з органів внутрішніх справ.
Згідно ст. 14 вищевказаного Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.
Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (частина четверта статті 14 Дисциплінарного статуту).
У відповідності до п. 2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 230 (далі Інструкція № 230), підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.
Згідно п.п 2.2.5 п. 2.2 розділу II Інструкції №230 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою рядового або начальницького складу адміністративного правопорушення.
Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (п. 2.6 Інструкції № 230).
Відповідно до п. 5.1 розділу V Інструкції № 230 службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.
У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк; може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.
Пунктом 5.2. Інструкції № 230 передбачено, що початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.
Згідно з ч. 5 ст. 14 Дисциплінарного статуту перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.
Відповідно до пп. 6.3.6 п. 6.3 Інструкції № 230 забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.
Суд зазначає, що службове розслідування відносно ОСОБА_2 проведено у строк та в межах повноважень, визначених у Законі України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ», Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України № 230 від 12.03.2013.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
У відповідності до статті 18 Дисциплінарного статуту такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.
Посилання представника позивача на те, що постанови Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу не набрали законної сили на момент прийняття оскаржуваних наказів про звільнення висновків службового розслідування не спростовують, оскільки право накладати дисциплінарні стягнення відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту віднесено до компетенції відповідача за результатом службового розслідування та не пов'язано з набранням законної сили судовим рішенням.
Крім того, постанови Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 06.02.2017 року залишені без змін постановами Апеляційного суду Дніпропетровської області.
При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу (стаття 14 Дисциплінарного статуту).
У постановах Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року (справа №21-1288а15) та від 20 жовтня 2015 року (справа №21-2103а15) зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов'язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред'являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.
Таким чином, відповідач при звільненні ОСОБА_2 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже, оскаржувані накази є правомірними.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова