Справа № 520/12520/16-а
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 520/12520/16-а

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Калініченко Л.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Гузенка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції (далі УПП у м. Одесі) та з урахуванням уточнення позовних вимог просив визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції 2-го батальйону 3-ї роти УПП у м. Одесі лейтенанта поліції Пленокоса К.А. та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 26 вересня 2016 року серії ПС2 № 114539 (а. с. 52- 61).

В обґрунтування позову зазначалось, що 26 серпня 2016 року інспектором патрульної поліції 2-го батальйону 3-ї роти УПП у м. Одесі лейтенантом поліції Пленокосом К.А. складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 114539, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення правил зупинки транспортного засобу. На думку позивача, названа постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2017 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права. На думку апелянта, підставами для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 26 вересня 2016 року серії ПС2 № 114539 є встановлення судом грубих порушень відповідачем прав ОСОБА_3, в тому числі права на захист, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, а також порушення відповідачем порядку провадження по справі про адміністративне правопорушення. На відеозаписі під назвою « 04. ознайомлення з постановою» видно, як в автомобілі позивача рухається дитина, яка знаходилась весь час на задньому сидінні, чим спростовується твердження відповідача та висновки суду першої інстанції про відсутність «підтвердження, що ОСОБА_3 перебував в автомобілі разом із малолітньою дитиною». Крім того, заява про фальшивість доказів не була розглянута судом у передбаченому КАС України порядку, оскільки ухвали за результатами розгляду такої заяви винесено не було, як і не було призначено судової експертизи відеозаписів, про що було заявлено позивачем. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про задоволення вимог позивача.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача просить залишити оскаржене судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи представника позивача в підтримку апеляційної скарги, а також представника відповідача про залишення постанови суду першої інстанції без змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що постановою інспектора патрульної поліції УПП у м. Одесі лейтенанта поліції Пленокоса К.А. від 26 серпня 2016 року серії ПС2 № 114539 ОСОБА_3 за порушення підпунктів «г» та «ґ» п. 15.9 Правил дорожнього руху притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн..

Згідно постанови про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом Lexus GS 300, номерний знак НОМЕР_1, 26 серпня 2016 року о 13 год. 55 хв. в м. Одесі по вул. Дьогтярній 17 здійснив зупинку / стоянку транспортного засобу на перехресті та ближче 10 м від пішохідного переходу, чим порушив підпункти «г» та «ґ» п. 15.9 Правил дорожнього руху.

Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_3 порушив Правила дорожнього руху, у зв'язку з чим був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 названого Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

На підставі ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 Кодексу.

Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Отже, чинним законодавством України працівникам органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Згідно п. 15.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Підпунктами «г» та «ґ» пункту 15.9 Правил дорожнього руху визначено, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі, та на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, близько 13 год. 55 хв. 26 серпня 2016 року екіпажем патрульної поліції, до складу якого входив інспектор патрульної поліції УПП у м. Одесі лейтенант поліції Пленокос К.А., було встановлено факт зупинки / стоянки транспортного засобу Lexus GS 300, номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, на перехресті та ближче 10 м від пішохідного переходу, тобто факт порушення позивачем підпунктів «г» та «ґ» п. 15.9 Правил дорожнього руху.

Постановою інспектора патрульної поліції УПП у м. Одесі лейтенанта поліції Пленокоса К.А. від 26 серпня 2016 року серії ПС2 № 114539 ОСОБА_3 за порушення п. 15.9 «г» та «ґ» Правил дорожнього руху притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн..

Факт вчинення позивачем порушення підпунктів «г» та «ґ» п. 15.9 Правил дорожнього руху, а саме зупинки транспортного засобу ближче 10 м від пішохідного переходу та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини підтверджується дослідженим судами першої та апеляційної інстанцій відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної поліції (відеозапис під № 1).

При цьому неправильне зазначення у названому відеозапису дати та часу вчиненого правопорушення не впливають на можливість підтвердження цим відеозаписом факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки стороною позивача не заперечується, що подія, зафіксована на відеозапису, мала місце близько 13 год. 55 хв. 26 серпня 2016 року.

Апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на зупинку транспортного засобу позивачем у стані крайньої необхідності, а саме у зв'язку з поганим самопочуттям дитини, що знаходилася в автомобілі ОСОБА_3, враховуючи, що з дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери інспектора патрульної поліції вбачається, що під час з'ясування обставин вчиненого правопорушення позивач не повідомив інспектора патрульної поліції про причину зупинки транспортного засобу з порушенням Правил дорожнього руху, а зазначив лише, що відмовляється надавати пояснення, посилаючись на ст. 62 Конституції України.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції винесено окрему ухвалу від 24 квітня 2017 року, згідно якої встановлено допущення інспектором патрульної поліції Пленокосом К.А. грубих порушень чинного законодавства та етичних правил поведінки працівника поліції, не можуть бути підставою для скасування оскарженої постанови районного суду, оскільки факт вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху доведено стороною відповідача у судах першої та апеляційної інстанцій, а факти, викладені в окремій ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2017 року, не вплинули на правильність притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Із врахуванням викладеного та наведених вище норм законодавства, апеляційний суд приходить до висновку, що при винесенні оскарженої постанови від 26 вересня 2016 року серії ПС2 № 114539 про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено штраф у розмірі 255 грн. (15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), інспектор патрульної поліції 2-го батальйону 3-ї роти УПП у м. Одесі лейтенант поліції Пленокос К.А. в частині винесення названої постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про Національну поліцію» та Кодексом України про адміністративні правопорушення, що виключає можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_3.

Враховуючи, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову районного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 21 липня 2017 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко