Справа № 802/1015/17-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 липня 2017 р. Справа № 802/1015/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кулика Віталія Віталійовича,

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Довбенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного Управління національної поліції у Вінницькій області; третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Професійна спілка атестованих працівників органів внутрішніх справ України

про: скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до Головного Управління національної поліції у Вінницькій області (далі - ГУНП у Вінницькій області, відповідач); третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Професійна спілка атестованих працівників органів внутрішніх справ України (далі - третя особа) про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов мотивовано тим, що 16.06.2017 наказом начальника ГУНП у Вінницькій області №108 о/с позивача було звільнено у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Підставою для звільнення слугував наказ №859 від 08.06.2017 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області. Звільнення та підставу звільнення ОСОБА_1 вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки звільнення з посади є крайнім заходом дисциплінарного впливу, яке в даному випадку застосоване без урахування усіх обставин у справі та дотримання принципу пропорційності між вчиненим дисциплінарним проступком та мірою дисциплінарної відповідальності.

Крім того, позивач в адміністративному позові покликався на грубе порушення трудового законодавства з боку ГУ НП у Вінницькій області щодо звільнення всупереч вимогам ст. 41, 43 КЗпП, ст. 39 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", ч. 1 ст. 104 Закону України "Про національну поліцію" - без відповідного погодження з профспілковою організацією "Професійна спілка атестованих працівників органів внутрішніх справ України". Тому наказ про його звільнення є протиправним та таким, що порушує його права, свободи та законні інтереси і підлягає скасуванню, а позивач підлягає поновленню на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивач пред'явлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити повністю з викладених у ньому підстав.

Крім того, в ході судового розгляду пояснив, що при звільнені позивача відповідачем не взято до уваги, що ОСОБА_1 перебував на лікарняному, що підтверджується довідками №1 та №29, виданих Тростянецькою центральною районною лікарнею МОЗ України, про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 у період з 03.06.2017 по 03.07.2017 та з 04.07.2017 по 13.07.2017.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, надавши суду письмові заперечення (а.с. 33-36, 73-74), зі змісту яких слідує, що передумовою для прийняття оскаржуваних наказів слугувало порушення позивачем службової дисципліни, що призвело до вчинку, який виразився в ухиленні від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння. В силу ч. 2 ст. 62 Закону України "Про національну поліцію" законні вимоги поліцейського є обов'язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами. При цьому відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. Позивачем вимоги наведеного пункту правил виконано не було, про що свідчить зміст складеного працівниками поліції відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №045742. Наведені дії позивача на переконання ГУНП у Вінницькій області негативно вплинули на імідж поліції та довіру суспільства до НП України щодо діяльності поліції, в зв'язку з чим до останнього було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи. За наведених обставин просила суд відмовити у задоволенні позову.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, явку належного представника не забезпечила. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно відомостей, що містяться в сформованій відносно ОСОБА_1 трудовій книжці серії НОМЕР_1 (а.с. 13), останній з серпня 2009 року по листопад 2015 року перебував на службі в органах внутрішніх справ.

07.11.2015 на підставі наказу начальника ГУНП у Вінницькій області №1 о/с «щодо особового складу» ОСОБА_1 призначений на службу до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Відповідно до наказу начальника ГУНП у Вінницькій області від 09.12.2016 №219 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду старшого слідчого слідчого відділення Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області з призначенням посадового окладу в розмірі 2500 грн.

03.06.2017 близько 07:00 год. в с. Буди Тростянецького району по вулиці Центральна ОСОБА_1 керував власним автомобілем марки Шевролет Авео д.н.з. НОМЕР_2, та не впоравшись з керуванням, допустив дорожньо-транспортну пригоду, а саме: здійснив наїзд на паркан.

При з'ясуванні обставин ДТП працівниками патрульної поліції №3 Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області було встановлено, що ОСОБА_1 знаходився поза службою та керував власним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, в зв'язку з чим йому було запропоновано пройти медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку, від проходження якого останній відмовився.

В подальшому, поліцейськими СРПП №3 Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області відповідно до вимог ст. 254 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, відносно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративне правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП ( а.с. 51-52 ).

Наказом начальника ГУНП у Вінницькій області №1011 «Про призначення та проведення службового розслідування» за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень було призначено службове розслідування, проведення якого доручено т.в.о. старшого інспектора ВІОС УКЗ ГУНП у Вінницькій області капітану поліції Павлюку Д.В. (а.с. 44).

За результатами службового розслідування складено висновок від 07.06.2017, згідно якого прийнято рішення звільнити ОСОБА_1 зі служби в поліції внаслідок порушення службової дисципліни, вимог ст.ст. 1, 2, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-ІV, п. 1 частини 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що призвело до вчинку, який виразився в ухиленні від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння та негативно вплинув на імідж поліції та довіру суспільства до НПУ щодо діяльності поліції.

За наслідками проведеного службового розслідування ГУНП у Вінницькій області прийнято наказ від №859 від 08.06.2017, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення. Наказом ГУНП у Вінницькій області від 16.06.2017 № 108 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення).

Не погоджуючись з оскаржуваними наказами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись відносно заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до вимог ст. 1 цього Закону Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ст. 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Положеннями ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII визначено, що поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (ч. 3 ст. 11 Закону №580-VIII).

Статтею 19 цього ж Закону передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Розділом XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

28.12.2015 набрав чинності Закон України від 23.12.2015 №901-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію", згідно з яким до набрання чинності Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ", поширюється на поліцейських.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі - Статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2 Статуту).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 Статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ст. 7 Статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З огляду на наведене, професійний обов'язок поліцейського полягає в безумовному виконанні закріплених законами та іншими нормативно - правовими нормами та Присягою поліцейського завдань щодо захисту особистої безпеки громадян. Поліцейський як представник держави зобов'язаний постійно на належному рівні виконувати покладені на поліцію повноваження, сприяти припиненню вчинення правопорушень, з честю та гідністю поводити себе як в службовий та позаслужбовий час, з метою недопущення зниження рівня авторитету та довіри громадян до Національної поліції України.

На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ (ст. 12 Статуту).

Відповідно до ст. 14 Статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Згідно з п. 2.1. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України 12.03.2013 № 230 (далі - Інструкція № 230) підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Положеннями пп. 2.2.5 п. 2.2 Інструкції № 230 визначено, що службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою РНС адміністративного правопорушення.

За приписами п. 5.4 Інструкції № 230 якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Даючи правову оцінку доводам позивача стосовно відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, суд враховує наступні обставини справи.

Як зазначалось вище, 03.06.2017 працівниками Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, що встановлює відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Підставою для складення вищезазначеного протоколу слугувало встановлення працівниками Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області здійснення ОСОБА_1 керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, а також відмова останнього у присутності свідків від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

На запитання суду щодо причин, які зумовили позивача первинно відмовитись від проходження медичного огляду, останній в судовому засіданні пояснив, що після ДТП перебував у шокованому стані, а тому не міг адекватно реагувати на пропозицію працівників патрульної поліції. Водночас зауважив, що того ж дня він пройшов медичний огляд, про що працівниками медичного закладу було сформовано Висновок, зміст якого свідчить про помилковість викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №045742 від 03.06.2017 припущень працівників поліції.

Надані в судовому засіданні пояснення позивача в повній мірі підтверджуються і матеріалами справи.

Так, як свідчить виписка з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 03.06.2017, ОСОБА_1 за наслідком отриманих в ДТП тілесних ушкоджень, а саме: гострий період ЗЧМТ (закрита черепно-мозкова травма), струс головного мозку, перелом променевої кістки в типовому місці правої руки, був госпіталізований до травматологічного відділення Тростянецької ЦРЛ, де він, на підставі виданого капітаном Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області Когутовським С.А. направлення, пройшов медогляд на стан алкогольного сп'яніння, за результатами якого складено Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння стану алкогольного, наркологічного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №104 від 03.06.2017 (далі - Висновок щодо результатів медичного огляду №104 від 03.06.2017). Згідно даного висновку у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп'яніння не виявлено, тверезий ( а.с.18 ).

Вказані обставини також досліджувались Тростянецьким районним судом Вінницької області в адміністративній справі №147/539/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наслідком її розгляду, судом прийнято постанову від 20.06.2017 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с. 78-80 ). При цьому суд зауважує, що сторонами у справі в ході розгляду даної адміністративної справи не надано доказів щодо скасування наведеного рішення Тростянецького районного суду Вінницької області. Натомість, позивачем долучено до матеріалів справи судове рішення з відміткою про набрання законної сили останнього 01.07.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, факт керування позивачем в стані алкогольного сп'яніння спростовується наведеними вище Висновком щодо результатів медичного огляду №104 від 03.06.2017, а також постановою Тростянецького районного суду Вінницької області №147/539/17 від 20.06.2017.

Водночас, як свідчить зміст оскаржуваного наказу №859 від 08.06.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області", підставою для застосування дисциплінарного стягнення слугував Висновок службового розслідування від 07.06.2017, яким підтверджено викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №045742 від 03.06.2017 твердження працівників поліції про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Суд звертає увагу, що, як вже зазначалось раніше, притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначення виду дисциплінарного стягнення щодо особи відносно якої проводиться службове розслідування начальником установи приймається у випадку якщо вину такої особи повністю доведено (п. 5.4 Інструкції № 30). В контексті наведеного, суд зазначає, що ході розгляду даної справи позивачем надано докази (Висновок щодо результатів медичного огляду №104 від 03.06.2017, постанова Тростянецького районного суду Вінницької області №147/539/17 від 20.06.2017), якими доводиться помилковість сформованих за наслідком проведеного службового розслідування висновків відповідача про ухилення ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

В той же час, положеннями п. 6.3.2 Інструкції №230 встановлено право особи рядового або начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку, подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування.

В контексті наведеної правової норми суд додатково зауважує, що Висновок щодо результатів медичного огляду №104 від 03.06.2017 було сформовано в день вчинення ДТП, а відтак мав би бути врахований посадовими особами відповідача при проведенні службового розслідування щодо порушення службової дисципліни позивачем та складанні за його наслідками Висновку від 07.06.2017, чого відповідачем зроблено не було. Водночас судом встановлено, що формування вказаного Висновку від 07.06.2017 відбулось на підставі пояснень, відібраних у посадової особи патрульної поліції, що склала протокол про адміністративне правопорушення, а також вказаних в протоколі свідків (також працівників НП України), без заслуховування пояснень позивача, що не може свідчити про повне та неупереджене проведення службового розслідування.

На запитання суду щодо причин, що зумовили відмову позивача від дачі пояснень під час проведення службового розслідування, останній пояснив, що в наслідок ДТП отримав значні пошкодження, а саме: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, перелом променевої кістки в типовому місці правої руки, а відтак 03.06.2017 знаходився у стані, в якому не міг зосередитись для дачі чітких пояснень, а в подальшому надання показів від нього не вимагалась. Також зауважив, що в період проходження службового розслідування перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні, що підтверджується випискою з медичного карти амбулаторного (стаціонарного) хворого та Довідкою №1 про тимчасову непрацездатність (а.с. 17, 64), а тому не мав можливості з'явитись на робоче місце та власноруч дати пояснень.

За наведених обставин суд зазначає, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення за вчинення дисциплінарного правопорушення слугують порушення, які встановлені виключно внаслідок ретельного службового розслідування.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 в справі № 21-303а14 та від 21.05.2013 в справі № 21-403а12.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач, притягуючи до дисциплінарної відповідальності позивача за порушення службової дисципліни, що призвело до вчинку, який виразився в ухиленні від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, об'єктивно не з'ясував та не підтвердив належним чином факту вчинення ОСОБА_1 зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №045742 від 03.06.2017 обставин, у зв'язку із чим доводи позивача щодо протиправності прийнятих за наслідком проведеного службового розслідування оскаржуваних наказів є переконливими для суду.

Крім того, суд наголошує, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Однак, відповідачем при обранні виду стягнення не доведено крайнього ступеню тяжкості вчиненого позивачем проступку та заподіяної ним шкоди.

Таким чином, відповідачем не доведено факту вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, та, відповідно, порушення позивачем службової дисципліни, що виключає правомірність застосування накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_1 на підставі наказів від 08 червня 2017 року №859 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Тростянецького відділу поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області в частині звільнення старшого слідчого слідчого відділення Тростянецького відділення Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1" та від 16.06.2017 року №108 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 відповідно до Закону України "Про національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення) є протиправним, а тому такі накази підлягають скасуванню.

Відповідно до витягу з наказу начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 16 червня 2017 року №108 о/с ОСОБА_1 звільнено з 16 червня 2017 року, тобто останнім днем служби є 15 червня 2017 року.

Таким чином, в силу вимог ст. 235 КЗпП України, позивач підлягає поновленню на службі в поліції на посаді старшого слідчого слідчого відділення Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області з 16 червня 2017 року.

Стосовно вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд звертає увагу на наступне.

Нормами ч. 2 ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Верховний Суд України у постанові від 14 січня 2014 року (справа №21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

Відповідно до п. 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

За приписами абз. 3 п. 3 Порядку №100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

В пункті 6 Постанови Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24 грудня 1999 року №13 Пленум Верховного Суду України зазначив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Як вбачається з довідки ГУНП у Вінницькій області від 19.07.2017 №919/29/02-17 загальна сума нарахованого грошового забезпечення за період з квітня 2017 року по травень 2017 року становить 20507,54 грн., у тому числі: за квітень 2017 року - до виплати 10100,01 грн., утримано податків 153,81 грн.; за травень 2017 року - 10100,01 грн., утримано податків 153,81 грн.

Середньомісячне грошове забезпечення, з урахуванням обов'язкових податків та зборів, становить 10 253,82грн., що підтверджується довідкою ГУНП у Вінницькій області від 19.07.2017 №919/29/02-17. Відповідно до вказаної довідки середньоденне грошове забезпечення складає 336,19 грн. (а.с. 77). При цьому суд зауважує, що дана сума встановлена без урахування обов'язкових податків та зборів.

Відповідно до матеріалів справи судом установлено, що кількість днів вимушеного прогулу станом на час ухвалення даного рішення, тобто у період з 16.06.2017 по 19 липня 2017 року становить 34 календарних днів, у зв'язку з чим сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню на користь позивача, становить: 336,19 грн. * 34 календарних днів, що дорівнює сумі 11430,00 грн.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 256 КАС України, постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Беручи до уваги викладену процесуальну норму суд вважає, що постанова у частині поновлення на посаді та стягнення суми середнього заробітку, у межах суми стягнення за один місяць, а саме, 10 253,46грн., підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ст. 69 КАС України).

Отже, всупереч обов'язку доказування, закріпленому у ст. 71 КАС України, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено тих обставин, що стали підставою для прийняття оскаржуваних наказів яким позивача звільнено з посади старшого слідчого слідчого відділення Тростянецького відділення Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів зібраних у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 08.06.2017 року №859 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Тростянецького відділу поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області" в частині звільнення старшого слідчого слідчого відділення Тростянецького відділення Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 16.06.2017 року №108 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 відповідно до Закону України "Про національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення).

Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого слідчого слідчого відділення Тростянецького відділення Бершадського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з 16 червня 2017 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 16.06.2017 року по 19.07.2017 в розмірі 11 430 (одинадцять тисяч чотириста тридцять) грн. 46 коп. без урахування обов'язкових податків та зборів.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого слідчого слідчого відділення Тростянецького відділення Бершадського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та стягнення з Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, що становить 10 253 (десять тисяч двісті п'ятдесят три) грн. 82 коп. допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ Дмитришена Руслана Миколаївна

Згідно з оригіналом:

Суддя:

Секретар: