Справа № 815/3241/17
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2017-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року м.Одеса Справа № 815/3241/17

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з позовом до Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області (далі - Приморський ВДВС, відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Приморського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області №В-11/456 від 04.10.2016 року про відкриття виконавчого провадження.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18 травня 2017 р. ОСОБА_1 стало відомо про існування у провадженні Приморського ВДВС м. Одеси ГУЮ в Одеській області виконавчого провадження № 52553545. Постанови ВДВС м. Одеси ГУЮ в Одеській області про відкриття даного виконавчого провадження ОСОБА_1 (боржник) не отримував. У зв'язку з цим 18.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Приморського ВДВС м. Одеси ГУЮ в Одеській області, в якій просив надати можливість ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження № 52553545, зробити з них виписки та зняти фотокопії. 07.06.2017 року, представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами даного виконавчого провадження, зокрема з постановою № В-11/456 від 04.10.2016 року про відкриття виконавчого провадження, та іншими матеріалами, зробив з них фотокопії, про що у матеріалах виконавчого провадження є відповідна розписка. Лише після цього позивачу стали відомі підстави відкриття даного провадження, сторони провадження, інформація про виконавчий документ звернутий до виконання, та інші обставини. Позивач зазначає, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які докази направлення та вручення ОСОБА_1 постанови Приморського ВДВС м. Одеси ГУЮ в Одеській області № В-11/456 від 04.10.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 52553545. Таким чином, державний виконавець Приморського ВДВС м. Одеси ГУЮ в Одеській області не виконав свого обов'язку - не надіслав ОСОБА_1рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанови № В-11/456 від 04.10.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 52553545, а ОСОБА_1 про те, що даною постановою порушено його законні права та інтереси, зміг дізнатися лише 07.06.2017 року. ОСОБА_1 вважає постанову Приморського ВДВС м. Одеси ГУЮ в Одеській області № В-11/456 від 04.10.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 52553545 такою, що винесена з порушенням п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 22, п. 1, 8 ст. 26, п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІУ (в редакції від 12.06.2016 року та чинної станом на 04.10.2016 року), ч. 2 ст. 467 Митного кодексу України, тому звернувся з вказаним позовом до суду.

Сторони в судове засідання з'явились та заявили клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» органами державної виконавчої служби є, зокрема районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Виконання рішень, перелік яких встановлено законом, покладається на державних виконавців.

Згідно ч.1, ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно п.1, ч. 2, ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Як зазначає позивач в своєму позові, він вважає. що митницею був пропущений строк пред'явлення постанови до виконання, а тому просить суд задовольнити його позов.

Проте суд не погоджується з вказаними твердженнями позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІУ (в редакції від 12.06.2016 року та чинній станом на 04.10.2016 року) державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким

постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;

6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Згідно п. 3,4 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІУ (в чинній на той час редакції) у виконавчому документі зазначаються повне ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) боржника та резолютивна частина рішення.

Судом встановлено, що постановою Рівненського міського суду від 30.10.2015 року по справі №569/15006/15-п, залишеною в силі постановою Апеляційного суду Рівнеенської області від 11.12.2015 року накладено на ОСОБА_3 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 483 МК України у виді штрафу в розмірі 167966,61 грн.

Постановою Рівненського міського суду від 03.12.2015 року по справі №569/15006/15-п виправлено описку у постанові від 30 жовтня 2015 року зазначивши в абзаці першому, другому описової частини та в абзаці першому резолютивної частини, а також у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності у абзацах девятнадцятому, двадцятому, двадцять першому, двадцять другому описової частини та першому, другому резолютивної частини по адміністративній справі №569/15006/15-п зазначивши прізвище, імя, по-батькові правопорушника «Райтенко Тарас Григорович» замість «Райтенко Тарас Ігорович».

09.02.2016 року на адресу Приморського ВДВС м. Одеси ГУЮ в Одеській області надійшла заява Рівненської митниці ДФС про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 30.10.2015 року у справі № 569/15006/15-п.

Згідно зазначеної та поданої до виконання постанови суду Рівненським міським судом Рівненської області накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 167966 грн. 61 коп. на ОСОБА_3.

12.02.2016 року Приморським ВДВС м. Одеси ГУЮ в Одеській області винесено постанову № В-11/176 про відкриття виконавчого провадження № 50191633 про стягнення з ОСОБА_3 штрафу в розмірі 167966 грн. 61 коп.

30.06.2016 року на підставі п. 8 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» Приморським ВДВС м. Одеси ГУЮ в Одеській дана постанова була скасована, Рівненській митниці ДФС було відмовлено у відкритті виконавчого провадження та у прийнятті до виконання виконавчого документу постанови суду Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_3 штрафу в розмірі 167966 грн. 61 коп., оскільки у виконавчому документі було невірно зазначено по-батькові боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІУ (в чинній на той час редакції) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: постанови судів у справах про адміністративні правопорушення - протягом трьох місяців з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІУ (в чинній на той час редакції) строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІУ (в чинній на той час редакції) після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Після винесення Приморським ВДВС м Одеси ГТУЮ в Одеській області постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 30.06.2016 року, Рівненська митниця ДФС 21.09.2016 року (а.с. 63-64, 76) повторно звернулась до Першого Приморського відділу ДВС ОМУЮ з листом від 21.09.2016 року №4566/20/17-70-20 яким відповідно до вимог ст. 540 Митного кодексу України та ст. 8 та 21 ЗУ «Про виконавче провадження» направило до виконання постанову Рівненського міського суду від 30.10.2015 року №569/15006/15-п з виправленими описками, а саме по-батькові боржника - ОСОБА_1.

Судом встановлено, що вказаний лист був отриманий Приморським відділом ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області 04.10.2016 року та в цей же день була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВВ №52553545 №В-11/456 про стягнення з ОСОБА_1 167966,61 грн..

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІУ (в редакції від 12.06.2016 року та чинній станом на 04.10.2016 року) державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Як вже встановлено судом вище Рівненська митниця ДФС повторно звернулась до відповідача 21.09.2016 року, постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження була винесена 30.06.2016 року, тобто Рівненська митниця ДФС звернулась до відповідача в межах три місячного строку встановленого ЗУ «Про виконавче провадження».

Суд враховує, що матеріали виконавчого провадження взагалі не містять доказів відправлення Рівненської митниці ДФС постанови від 30.06.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №50191633.

У зв'язку з цим суд вважає, що станом на 04.10.2016 року (звернення митниці 21.09.2016 року) в розумінні діючого на той час п. 1. ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІУ (в редакції від 12.06.2016 року та чинній станом на 04.10.2016 року) не було підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Доводи позивача щодо закінчення строків накладення адміністративного стягнення є необґрунтованими і не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки стосуються Постанови Верховного Суду України, яка прийнята 09 квітня 2012 року, тобто до набрання чинності новим Митним кодексом України - 01 червня 2012 року, яким введено поняття триваючих правопорушень та передбачено перелік статтей про триваючі правопорушення, до яких віднесено, зокрема, і ст. 483 МК України.

Частиною 2 ст.467 МК України передбачено, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені статями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Судом встановлено, що протоколи про порушення митних правил відносно позивача №0468/20400/15 та № 0469/20400/15 складено 19 жовтня 2015 року, тобто шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений чинним законодавством на момент розгляду справи Рівненським міським судом не закінчився.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють зокрема чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи те, що Рівненська митниця ДФС повторно звернулась до відповідача 21.09.2016 року, а постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження була винесена 30.06.2016 року, тобто митниця в межах три місячного строку встановленого ЗУ «Про виконавче провадження», суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.2 ст..11, ст..ст. 158 - 163 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст..254КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Е.А.Іванов