Справа № 725/2126/17
Суддя: Галичанський О. І.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/2126/17
Номер провадження 2-а/725/67/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2017 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Галичанського О.І.,

при секретарі Симик І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП в м.Чернівці лейтенанта поліції Бешлей Ярослава Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року позивач звернувся до суду з вище вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 11.05.2017 року відповідачем було винесено постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Вказував на те. що до адміністративної відповідальності його було притягнуто за те, що 11.05.2017 року, він, керуючи транспортним засобом марки «Пежо Експерт» д.н.з. НОМЕР_1, здійснив стоянку на тротуарі по вул. Гагаріна, 38, чим порушив п. 15.10 а) ПДР України, проте вказаний пункт ПДР України регулює заборону стоянки у місцях, де заборонена зупинка, тоді як заборона стоянки на тротуарі передбачена п. 15.10 б) ПДР України.

Зазначав, що відповідачем не правомірно розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу, не проведено процедури підготовки справи до розгляду, при цьому не забезпечено йому можливості надати письмові пояснення, заявити клопотання та в повній мірі реалізувати передбачені ст. 268 КУпАП права.

За таких обставин, вважає, що відповідач допустив ряд процесуальних порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не виконав вимоги закону щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи, не врахував той факт, що автомобіль стояв на краю тротуару, залишаючи близько 2 метрів для руху пішоходів та притягнув його до відповідальності за порушення вимог п. 15.10 а) ПДР України, який ним порушено не було, а тому в його діях відсутній склад правопорушення передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП по фактах, викладених в оскаржуваній постанові.

На підставі вище викладеного, просив скасувати постанову серії АР 739286 від 11.05.2017 року, яка винесена інспектором роти №4 батальйону УПП в м.Чернівці лейтенантом поліції Бешлей Я.С. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином неодноразово повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

При цьому, суд не приймає до уваги наявне в матеріалах справи клопотання УПП в м. Чернівці щодо залучення управління до участі у справі в якості третьої особи, оскільки представник УПП в м. Чернівці в судове засідання не з'явився та вказане клопотання не підтримав, а відсутність сторін в судовому засіданні унеможливлює виконання судом вимог ст.. 133 Кас України щодо з'ясування їх думки про залучення третьої особи.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст. 11 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а якщо особа без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів, суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, судом встановлено, що 11 травня 2017 року відповідачем винесено постанову відповідно до якої на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 11.05.2017 року о 09 год. 50 хв. по вул. Гагаріна, 38 водій ОСОБА_1 здійснив стоянку на тротуарі, чим порушив п. 15.10 а) ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 15.10 а) ПДР України тоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка. Згідно п. 15.9 ПДР України зупинка забороняється: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився; з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

За змістом ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити зокрема опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Проте, оскаржувана постанова не відповідає вказаним вимогам законодавства, оскільки встановлені інспектором обставини не відповідають вказаному ним нормативному акту, який встановлює правило поведінки порушення якого тягне за собою передбачену ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідальність.

Зокрема, встановлено, що позивач здійснив стоянку на тротуарі по вул. Гагаріна, 38 в м. Чернівці, при цьому саме п. 15.10 б) передбачено, що стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З системного аналізу вище вказаних норм законодавства вбачається, що диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП є бланкетною, а тому при розгляді таких справ, уповноважений орган має з'ясовувати та зазначати у своєму рішенні в чому саме полягають порушення, норми яких правил не було дотримані особою та чи є причинний зв'язок між цими порушеннями та передбаченими законом негативними наслідками, які настали внаслідок таких дій.

Виносячи оскаржувану постанову, відповідач вказаних вимог закону не врахував та безпідставно притягнув позивача до відповідальності за порушення ним п. 15.10а) ПДР України, хоча заборона стоянки на тротуарі передбачена п. 15.10 б) ПДР України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У відповідності до вимог ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Разом з тим, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки не містить доказів, на яких ґрунтується висновок про порушення позивачем п. 15.10а) ПДР України.

Отже, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого покладається обов'язок доказування у справах щодо оскарження його дій та рішень, не надано суду належних та достатніх доказів на спростування доводів позивача, та відсутні докази того, що виносячи оскаржувану постанову на місці зупинки транспортного засобу, відповідачем було в повному обсязі забезпечено позивачу реалізацію його прав передбачених ст.. 268 КУпАП.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 122, 222, 283, 284 КУпАП , ст.ст.2,6, 8, 9, 10, 11, 69,70, 71, 72, 79, 86, 122, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії АР 739286 від 11.05.2017 року, яка винесена інспектором роти №4 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенантом поліції Бешлей Я.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у 10-ти денний строк з моменту її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський