Справа № 804/223/16
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2017 року справа № 804/223/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Чумака С. Ю., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року у справі № 804/223/16 за позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 12.01.2016 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_3, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_3 про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 24 лютого 2015 року №011-26511-240215 «Лояльний», укладеного між нею та ПАТ «Дельта Банк», та застосування наслідків недійсності правочину;

- зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_3 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про неї як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором банківського вкладу (депозиту) №011-26511-240215 «Лояльний» від 24 лютого 2015 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_3 про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 24 лютого 2015 року №011-26511-240215 «Лояльний», укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «Дельта Банк» та застосування наслідків недійсності правочину, винесене у вигляді повідомлення про нікчемність правочину від 23.09.2015 року за №8821/1742.

Зобовязано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_3 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_4 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором банківського вкладу (депозиту) №011-26511-240215 «Лояльний» від 24 лютого 2015 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Представник відповідача-апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

24.02.2015 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу №011-26511-240215 «Лояльний» на суму 6419,00 доларів США. строком до 26.03.2015 року (а.с.13 т.1).

На поточний рахунок ОСОБА_4 6648) надійшли кошти у розмірі 6419,00 доларів США від ОСОБА_5 згідно платіжного доручення в іноземній валюті №46372690 від 24 лютого 2015 року. (а.с. 15 т.1)

02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України за № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року за №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АT «Дельта Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в AT «Дельта Банк» призначено ОСОБА_3 (а.с.74-76, 77 т.1).

Рішеннями виконавчої дирекції ФГВФО від 08.04.2015 року та від 03.08.2015 року тимчасову адміністрацію AT «Дельта Банк» було продовжено по 2 жовтня 2015 року (а.с.78,79 т.1).

Постановою НБУ №664 від 02.10.2015 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано AT «Дельта Банк» (а.с.80 т.1).

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №181 від 02.10.2015 року розпочато процедуру ліквідації AT «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року.

З метою дотримання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноваженою особою створено Комісію з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями AT «Дельта Банк».

Згідно Наказу Уповноваженої особи від 29.05.2015 року «Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб AT «Дельта Банк» та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями AT «Дельта Банк» №408 визначено здійснити перевірку правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених (укладених) AT «Дельта Банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (в тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» (а.с.73 т.1).

Разом з цим, відповідно до Наказу Уповноваженої особи від 07.08.2015 року «Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб AT «Дельта Банк» та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями AT «Дельта Банк» №691, продовжено строк перевірки правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу - до 01 жовтня 2015 року (а.с.72 т.1).

В ході проведення перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту) між фізичними особами-клієнтами та Банком, укладеними після 16.01.2015 року включно, в тому числі і в Договорі, укладеному між AT «Дельта Банк» та позивачем.

Залучення коштів на вклад ОСОБА_4 відбулося шляхом безготівкогового переказу валютних коштів у сумі 6419,00 доларів США від ОСОБА_5.

За результатами перевірки виявлено, що дії ОСОБА_5 щодо перерахування з власних поточних рахунків коштів на вкладні (депозитні) рахунки позивача та інших осіб, відкриті в AT «Дельта Банк», зумовлені тим, що сума грошових коштів на рахунках ОСОБА_5 на момент здійснення операції перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом (200000,00 грн.), і, відповідно, з огляду на незадовільний стан платіжної дисципліни AT «Дельта Банк», для такого клієнта існували ризики щодо незадоволення кредиторських вимог в результаті ліквідації AT «Дельта Банк» та реалізації його майна.

У звязку із виявленням Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями AT «Дельта Банк» нікчемних правочинів відповідно до частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме: договору банківського вкладу (депозиту) №011-26511-240215 від 24 лютого 2015 року, укладеного між позивачем та Банком, за яким кошти були зараховані від іншої фізичної особи ОСОБА_5, у звязку з чим операції за ними призвели до збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, 16 вересня 2015 року прийнято наказ тимчасової адміністрації AT «Дельта Банк» №813 «Щодо заходів, повязаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» (а.с.61-66 т.1).

Даним наказом передбачено застосувати наслідки нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемним з підстав, визначених пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Договори), укладеного між позивачем та відповідачем.

Згідно тексту адміністративного позову, ОСОБА_4 звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» з заявою про визнання її кредитором АТ «Дельта Банк», а також з заявою про включення її до реєстру кредиторів (вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами АТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду). Проте, її заяву задоволено не було.

Не погодившись з такими діями відповідача та рішенням відповідача про визнання про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 24.02.2015 року №011-26511-240215 «Лояльний», укладеного між нею та ПАТ «Дельта Банк», а також застосування наслідків недійсності правочину, позивач оскаржила їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що відповідачами не надано належних доказів того, що правочин, укладений між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», визнаний недійсним судом або є нікчемним з огляду на норму закону, не навели підставу нікчемності, зазначену у ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не надали доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. Таким чином, рішення про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) від 24.02.2015 року №011-26511-240215 «Лояльний», укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», є протиправним та підлягає скасування.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI (далі по тексту - Закон №4452) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тисяч гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону №4452, відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий курєр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

З метою забезпечення прав Фонду, уповноважена особа, як то зазначено в частині 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб», забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

За приписами частини 4 статті 38 Закону №4452 Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Отже, Уповноважена особа Фонду на етапі тимчасової адміністрації вчиняє наступні дії: 1) складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними; 4) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про безпідставність застосування наслідків нікчемності Договору №011-26511-240215 від 24.02.2015 року банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з пунктом 1.8. договору банківського вкладу (депозиту) №011-26511-240215 від 24.02.2015 року зарахування вкладу на рахунку здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами цього договору.

Пунктом 2.2. договору визначено, що підписанням цього договору вкладник засвідчує, що він ознайомлений з правилами та погоджується вважати обовязковими для застосування до взаємовідносин, які виникли на підставі цього договору.

Згідно з пунктом 5.11. розділу 5 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів АТ «Дельта Банк», зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається.(а.с.90 т.1).

Відповідно до пунктів 1, 2 постанови правління Національного банку України «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України» № 365 від 16.09.2013 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 вересня 2013 року за №1592/24124, надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом унесення готівки власником рахунку. Зарахування інших надходжень в іноземній валюті в межах України, передбачених законодавством України, на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) не дозволяється.

Як вбачається з матеріалів справи, на депозитний рахунок позивача надійшли кошти в іноземній валюті в розмірі 6419,00 доларів США від ОСОБА_5, що суперечить чинному законодавству, умовам договору та правилам банківського обслуговування ПАТ «Дельта Банк».

До того ж, операція щодо перерахування готівкових коштів третьою особою на рахунок ОСОБА_4 здійснювалась у період дії постанови правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних» №692/БТ від 30.10.2014 року, якою, зокрема, банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом (керівників структурних підрозділів повідомлено 15.01.2015 року), що свідчить про укладання вищевказаного договору з метою отримання відшкодування коштів за рахунок Фонду через третіх осіб та надання банком переваги певній фізичній особі перед іншими кредиторами.

Отже, саме з 30 жовтня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» було заборонено укладати з фізичними особами, зокрема, депозитні договори, за наслідками яких збільшується розмір суми відшкодування грошових вкладів Фондом, але судом першої інстанції цей факт не був прийнятий до уваги.

Грошові кошти в розмірі 6419,00 доларів США, які надійшли на рахунок позивача з рахунку ОСОБА_5 перевищували гарантовану суму відшкодування за вкладом, який належить останньому, а тому в результаті такого перерахування розмір суми відшкодування грошових вкладів Фондом збільшився саме на вказану суму, тобто власник вкладу, розмір якого перевищує 200 тисяч гривень отримав можливість отримати суму вкладу повністю, що є наданням переваг цьому вкладнику перед іншими кредиторами.

Тобто, не зважаючи на заборону, 24 лютого 2015 року ПАТ «Дельта Банк» був укладений депозитний договір №011-26511-240215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» з позивачем, що в свою чергу є порушенням постанови Правління Національного банку України від 30.10.2014 року №692/БТ, яка є обовязковою до виконання, та діючого законодавства у сфері банківської діяльності.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Щодо наявності Додаткової угоди № 1 до договору банківського вкладу (депозиту) № №011-26511-240215 «Лояльний» від 24.02.2015 року (а.с.15 т.1), за умовами якої сторони домовились, що зарахування вкладу на рахунок можливе й шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента, а також, що умови пункту 5.11. розділу 5 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» до відносин, що виникають на підставі цього договору, не застосовуються, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що додаткова угода також була укладена 24 лютого 2015 року, в день перерахування коштів на рахунок позивача, що свідчить про її укладання з метою надання певних переваг, при цьому як працівник банку був обізнаний із забороною щодо перерахування коштів в іноземній валюті з рахунків третіх осіб, так і позивач був обізнаний щодо умов Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк».

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що договір банківського вкладу (депозиту) №011-26511-240215 «Лояльний» від 24.02.2015 року, укладений між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4 є таким, що суперечить інтересам банку та інтересам держави, тобто містить ознаки нікчемності відповідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб».

Крім того, як зазначалось вище, в результаті виконання Банком наказу №813 від 16.09.2015 року грошові кошти в розмірі 6419,00 доларів США 17 вересня 2015 року повернуті з рахунку позивача на рахунок ОСОБА_5, залишок коштів на рахунку позивача відсутній, що виключає можливість включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.66).

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами доведено правомірність рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_3 про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 24.02.2015 року №011-26511-240215 «Лояльний», укладеного між ОСОБА_4 та АТ «Дельта Банк», та застосування до нього наслідків недійсності правочину.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що у відповідності до ст.202 КАС України є підставою для скасування рішення першої інстанції з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 167, 184, 195, 198, 202, 203, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року у справі № 804/223/16 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року у справі № 804/223/16 скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

В повному обсязі постанову складено 26 липня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: В.А. Шальєва