Справа № 206/6476/16-а
Суддя: Сухоруков А. О.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 206/6476/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

"24" липня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

Головуючого судді: Сухоруков А.О.,

При секретарі: Пучковій О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпро про визнання неправомірними дії та зобовязати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із цим позовом.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2016 року відкрито провадження. Справу призначено до розгляду в порядку скороченого провадження. Запропоновано відповідачу подати в десятиденний строк, з дня отримання копії ухвали, письмові заперечення проти позову із посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.

07 грудня 2016 року від представника відповідача ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську надійшли заперечення.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2016 року адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання незаконними дій та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії залишено без розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2016 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

05 квітня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 1 є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків на ЧАЕС, та перебуває на обліку в Управлінні з 11.09.1998 року. Разом з цим, починаючи з листопада 2011 року розмір його пенсії не відповідає розміру, встановленого нормами Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У жовтні 2016 року позивач звертався до ОСОБА_2 ОУПФУ в м. Дніпропетровську із заявою про приведення його пенсії у відповідність до норм законодавства, проте Управління відмовило йому, оскільки не вбачало законних підстав для проведення заявленого перерахунку. Зазначені дії Управління позивач вважає неправомірними, такими, що порушують вимоги ст..ст. 22. 46 Конституції України та його право на пенсійне забезпечення, у зв'язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

На підставі викладеного просить суд визнати протиправними порушення з боку відповідача щодо порушення у відношенні нього вимог ст.ст. 22, 46 Конституції України, якими він відповідно до п.2 Положення про управління ПФУ в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах зобовязаний керуватися у своїй діяльності, а також підпунктів 7 та 8 пункту 4 цього положення, згідно яких відповідач призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, для чого забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій, які згідно із законодавством здійснюється за рахунок Державного бюджету України; зобов'язати відповідача поновити його права отримувати державні пенсії, як інваліду-ліквідатору ЧАЄС 2-ї групи в розмірі 8,75 мінімальних пенсій за віком, для чого зобовязати негайно здійснити відповідний перерахунок та забезпечити своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій за рахунок державного бюджету України. (а.с.1-4).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Також від позивача надійшли письмові пояснення в яких він зазначає, що спірне питання врегульовано прямою нормою Конституції України і не може розглядатися по іншим правилам, встановленими іншими законами, або постановами уряду (а.с.54-55).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог оскільки відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року №3491-6, прикінцеві положення Закону доповнено пунктом 4, згідно з яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. 06.07.2011 року КМУ прийнято Постанову №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набула чинності 23.07.2011 року. Таким чином вимоги позивача задоволенню не підлягають. Наразі виплати здійснюються відповідно до положень Постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року.

Також від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення в яких він зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з 11.09.1998 року та отримує пенсію по інвалідності 2 групи в розмірі фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2010 року у справі №2-а/1198/11 (постанова набрала законної сили 19.04.2011 року) про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок основної пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_1 згідно до ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком для додаткової пенсії та 8 мінімальних пенсій за віком для основної державної пенсії з 28 квітня 2010 року, з урахуванням фактично отриманих сум пенсії, та забезпечити її виплату. Розпорядженням №151755 від 08.07.2011 року пенсію перераховано. У серпні 2011 року, на виконання постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська, позивач отримав борг в сумі 74779,50 грн. за період з 28.04.2010р. по 31.08.2011 року. З 01.09.2011 року по 31.10.2011 року позивач отримував пенсію у тому розмірі, який був визначений частиною 4 статті 54 та статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тобто, покладені на управління зобов'язання виконані управлінням в межах наданих повноважень та відповідно до законодавства. Управління не є розпорядником коштів, а фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету (а.с.17-19).

Беручи до уваги пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд доходить висновку про необхідність відмовити у задоволення позовних вимог з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач з 11.09.1998 року перебуває на обліку в ОСОБА_2 ОУПФ України в м. Дніпропетровську та отримує пенсію по інвалідності другої групи як інвалід-ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.5-7).

Листом від 08 листопада 2016 року № Г 54/04/14 Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську відмовлено у перерахунку ОСОБА_1, оскільки покладені судом зобов'язання виконані. Вимоги чинного законодавства про пенсійне забезпечення для розрахунку пенсії додержані до нормативно визначених порядку і умов, та виконані у повному обсязі (а.с.8).

З цієї ж відповіді вбачається, що постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2010 року у справі №2-а/1198/11 зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок основної пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_1 згідно до ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком для додаткової пенсії та 8 мінімальних пенсій за віком для основної державної пенсії з 28 квітня 2010 року, з урахуванням фактично отриманих сум пенсії, та забезпечити її виплату.

Частиною 1 ст. 72 КАС України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2014 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Самарському районі м. Дніпропетровська про визнання бездіяльності Управління Пенсійного фонду України у Самарському районі м. Дніпропетровська щодо перерахунку, встановлення та виплати недоотриманої пенсії особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та невірного нарахування пенсії відмовлено (а.с.9-12).

Цією ж постановою встановлено, що відповідачем пенсія ОСОБА_1 розрахована відповідно до вимог чинного законодавства, а здійснений перерахунок Управлінням Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська пенсії позивача відповідно до вимог є правомірним та відповідає вимогам діючого законодавства.

Відповідно до постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 року Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було змінено.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно із ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-XII особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

При цьому, згідно із Законом України від 22.12.2011 року №4282-VI установлено, що у 2012 році норми і положення статті 50 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Згідно із Законом України від 06.12.2012 року №5515-VI установлено, що у 2013 році норми і положення статті 50 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Згідно із Законом України від 16.01.2014 року №719-VII, враховуючи зміни, внесені Законом України від 31.07.2014 року №1622-VII установлено, що норми і положення статті 50 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Згідно із Законом України від 28.12.2014 року №80-VIII установлено, що норми і положення статті 50 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, згідно із Законом України від 08.07.2010 р. N2456-VI, враховуючи зміни, внесені Законом України від 28.12.2014 року №79-VIII.

Також, відповідно до ч.3 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-XII умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

При цьому, згідно із Законом України від 22.12.2011 року №4282-VI установлено, що у 2012 році норми і положення статті 54 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Згідно із Законом України від 06.12.2012 року №5515-VI установлено, що у 2013 році норми і положення статті 54 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Згідно із Законом України від 16.01.2014 року №719-VII, враховуючи зміни, внесені Законом України від 31.07.2014 року №1622-VII встановлено, що норми і положення статті 54 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Згідно із Законом України від 08.07.2010 року №2456-VI, враховуючи зміни, внесені Законом України від 28.12.2014 року №79-VIII, згідно із Законом України від 28.12.2014 року №80-VIII встановлено, що норми і положення статті 54 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 „ Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок № 1210).

Згідно з п.п. 1 п. 11 Порядку від 23.11.2011 року №1210 мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС II групи інвалідності становить 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п.13 Порядку від 23.11.2011 року №1210 щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, що належать до категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідам IІ групи виплачується у встановленому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, Управлінням позивачу нараховуються та виплачуються соціальні виплати в розмірах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зазначені норми щодо змін бюджетного законодавства неконституційними не визнавались, а отже підлягають застосуванню органом при вирішенні питань щодо надання відповідних соціальних виплат.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушено її права, свободи або інтереси. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушено її права, свободи або інтереси. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

У відповідності до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що виплата пенсії у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, здійснена відповідачем відповідно до норм чинного законодавства України, а отже підставі для зобов'язання відповідача привести ці виплати у відповідність до правових норм, що не є чинними, не ґрунтується на Законі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 69, 94, 159, 161-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя А.О. Сухоруков