Справа № 711/1084/17
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 711/1084/17 Головуючий у 1-й інстанції: Демчик Р.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаської області на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаської області, третя особа: Міністерство внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа: Національна поліція України, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо неприйняття в установлений законодавством строк рішення шляхом видання відповідного наказу про призначення та виплату одноразової грошової допомоги; зобов'язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області розглянути та прийняти рішення згідно поданої ним заяви від 27 липня 2016 року (реєстр. №29/5-110 від 29 липня 2016 року) про призначення інваліду ІІ групи одноразової грошової допомоги у зв'язку з визначенням інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманої під час проходження служби у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийняте рішення про виплату.

У судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги та просив суд: визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області, оформлену листом №29/К-134 від 12 серпня 2016 року, у призначенні і виплаті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановлення йому інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов'язків; зобов'язати Головне управління Національної поліції в Черкаської області прийняти рішення щодо призначення і здійснення виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановлення йому інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обовязків, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб у сумі 290000 грн.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 травня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвали у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 22 лютого 1996 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

07.11.2015 року позивач відповідно до наказу № 1о/с був прийнятий на службу до Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Згідно свідоцтва про хворобу №81 від 22 квітня 2016 року у позивача виявлені захворювання пов'язані із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

29.04.2016 року ОСОБА_2 звільнений зі служби в поліції в запас Збройних Сил України (військове звання по запасу-сержант) з посади заступника начальника Уманського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області - началька кримінальної поліції на підставі п.2 ч.1 ст. 77 (через хворобу) Закону України "Про Національну поліцію", що підтверджено копією трудової книжки позивача та витягом з наказу Головного Управління Національної поліції в Черкаській області №58 о/с від 29.04.2016 року (а.с. 6-7).

Висновком МСЕК від 13 липня 2016 року позивача визнано безстроково інвалідом 2 групи у зв'язку із захворюванням пов'язаним із проходженням служби в ОВС та встановлено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 80%.

27 липня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Головного Управління Національної поліції в Черкаській області із заявою про виплату одноразової грошової допомогу у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, додавши до заяви необхідні документи: довідку МСЕК, копію свідоцтва про хворобу, копію паспорту, копію ідентифікаційного коду, копію довідки МСЕК, довідка з банку, програма реабілітації інваліда (а.с. 17).

Проте, листом від 08.02.2017 року №29/Б-10 начальника Головного Управління Національної поліції в Черкаській області за результатами розгляду заяви у виплаті допомоги позивачу було відмовлено з посиланням на те, що оскільки статтею 97 Закону України "Про Національну поліцію" не передбачена можливість виплати поліцейському одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності внаслідок захворювання пов'язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 39). Крім того, було додано лист Головного Управління Національної поліції в Черкаській області від 12.08.2016 року № 29/Б-110, у якому зазначено, що нарахування та виплата одноразової грошової допомоги, особам, які звільнені з поліції, здійснюється відповідно до статті 97 Закону України від 02.07.2015 року №580-VII "Про Національну поліцію" в порядку визначеному МВС України. Відповідно до зазначеної статті, МВС України виданий наказ від 11.01.2016 року №4 (зареєстрований в Мінюсті 29.01.2016 року за № 163/28293). Однак, вказаним наказом не визначена можливість виплати колишньому поліцейському одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності чи захворювання, пов'язаного з проходженням служби у органах внутрішніх справ.

Позивач, вважаючи такі дії протиправними, відмову необґрунтованою, а свої законні права порушеними, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" № 565-XII від 20.12.1990 року встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб,-у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21.10.2015 року затвердив "Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

Згідно пункту 1 Порядку № 850 від 21.10.2015 року ці Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Положеннями підпункту 2 пункту 2 Порядку № 850 від 21.10.2015 року передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Висновком МСЕК від 13 липня 2016 року позивача визнано безстроково інвалідом 2 групи у зв'язку із захворюванням пов'язаним із проходженням служби в ОВС та встановлено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 80%.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 від 21.10.2015 року грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.

Колегія суддів критично оцінює твердження представника відповідача щодо відмови у виплаті грошової допомоги через звільнення зі служби в поліції, а не під час проходження служби в ОВС, виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" №580-УІІІ від 02.07.2015 року.

Згідно п.3 ч.1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію", одноразова грошова допомога призначається та виплачується, у разі визначення поліцейському інвалідності, яка настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання службових обов'язків під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежні суверенітету та територіальної цілісності України

Відповідно до ч.2 ст. 97 вищевказаного Закону, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейським встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Розділом XI прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" №580-УІІІ (із змінами) встановлено, що право на отримання одноразової гроні допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону України "Про Національну поліцію".

Отже, ст.23 Закону України "Про міліцію" передбачено, що право на одноразову грошову допомогу у працівника міліції виникає і у тому разі, коли інвалідність настала навіть після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, яке мало місце в період її проходженні що і було зазначено в довідці МСЕК.

Таким чином, колегія суддів ввважає, що позивач не втрачав права, на отримання одноразової грошової допомоги, лише через те що подав рапорт після втрати чинності Закону України "Про міліцію", оскільки інвалідності була набута під час проходження служби саме в органах внутрішніх справ України, та норма Закону України "Про міліцію", щодо такої виплати залишається чинною.

Так як з 12.07.2016 року у позивача виникло право на отримання грошової допомоги в зв'язку з встановленням йому як працівнику міліції другої групи інвалідності, пов'язаної із з проходженням служби в ОВС України, він звернувся із заявою на ім'я т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Черкаської області з проханням провести йому виплату одноразової грошової допомоги. До заяви надані всі необхідні документи, перелік яких наведений в самій заяві.

Пунктом 6 Порядку №850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції:

-витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу

-витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно пункту 9 Порядку № 850 від 21.10.2015 року МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Згідно пункту 4 Порядку № 850 від 21.10.2015 року, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Виходячи з викладеного, за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію" відповідно до Порядку № 850, який діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону України "Про Національну поліцію", наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Наказом МВС України № 916 від 12 вересня 2016 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за №1277/29409 від 22 вересня 2016 року, пункт 5 розділу 1 Порядку № 4 доповнено підпунктом 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Враховуючи наведені вимоги законодавства, посилання суду першої інстанції щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень Порядку № 4, зі змінами, внесеними наказом МВС України № 916 від 12 вересня 2016 року, не заслуговують на увагу, оскільки на час

Виникнення спірних правовідносин, Порядок №4 не містив положень, які регулювали порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги особам, яким установлено групу інвалідності чи визначено втрату працездатності, що пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач у позовній заяві просив визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановлення йому інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов'язків та зобов'язати Головне управління Національної поліції в Черкаської області прийняти рішення щодо призначення і здійснення виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановлення йому інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обовязків, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб у сумі 290000 грн.

Оскільки Порядок №4 на позивача, на момент виникнення правовідносин, не розповсюджувався, то підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні.

Частинами 1 та 2 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін, про захист яких вони просять.

Згідно вимог чинного законодавства України, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне з метою повного захисту порушеного права позивача вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Головне управління Національної поліції в Черкаської області прийняти та направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_2 у зв'язку із встановленням II групи інвалідності відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року №565-XII, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

Аналогічна позиція була висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 10 січня 2017 року, справа №822/1259/17 (К/800/32998/16).

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясуванням обставин, що мають значення для справи призвели до неправильного вирішення даного адміністративного позову, а тому постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 травня 2017 року підлягає скасуванню з подальшим ухваленням апеляційним судом нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 11, 41,160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаської області задовольнити частково.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 травня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову наступного змісту.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Черкаської області прийняти та направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_2 у зв'язку із встановленням II групи інвалідності відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року №565-XII, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 26 липня 2017 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.