Справа № 219/7596/17
Суддя: Конопленко О. С.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/7596/17
Провадження № 2-а/219/558/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря Троян Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 4-ї роти 1-го батальйону Управління Патрульної поліції в містах Краматорську та Слов'янську Нефеда Вячеслава Ігоровича про визнання дій протиправними, скасування рішення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до інспектора 4-ї роти 1-го батальйону Управління Патрульної поліції в містах Краматорську та Слов'янську Нефеда Вячеслава Ігоровича, в якому просить: визнати дії інспектора ПС УПП м. Краматорськ Нефеда В.І. (спеціальний жетон № 0013712) стосовно притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними; скасувати постанову АР № 717152 від 01 липня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення від 01 липня 2017 року по справі про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень; справу про адміністративне правопорушення щодо позивача закрити за відсутністю у її діях складу такого правопорушення. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 01 липня 2017 року о 22 годині 30 хвилин вона знаходилась у своєму автомобілі «Chery Tiggo», реєстраційний номер НОМЕР_1, на стоянці, де до неї підійшов поліцейський патрульної поліції УПП м. Краматорськ Нефед В.І., який склав відносно неї постанову серії АР № 717152 від 01 липня 2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, з якої вбачається, що позивач, як водій, здійснила наїзд на тротуар, розташований біля будинку № 63 по вулиці Соборній в місті Бахмут. Позивач з вказаною постановою не погоджується, оскільки наїзд на тротуар не здійснювала, автомобіль взагалі не рухався, відповідач, в свою чергу, відмовився приймати її пояснення, аргументуючи відмову тим, що він є законом, а тому, як він скаже, так ї буде, погрожуючи при цьому зустрічами з ним. Також вважає, що при винесенні постанови на місці відповідачем було порушено вимоги закону, оскільки він не вивчив в повному обсязі обставини справи, не допитав свідків та не розглянув справу в будівлі патрульної поліції, внаслідок чого не вірно сприйняв фактичні обставини події та прийняв незаконне рішення про накладення адміністративного стягнення.

Позивач до судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з'явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило.

За таких підстав, враховуючи передбачений частиною 1 статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) строк розгляду адміністративної справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі та на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 4-ї роти 1-го батальйону Управління Патрульної поліції в містах Краматорську та Слов'янську Нефеда Вячеслава Ігоровича про визнання дій протиправними, скасування рішення та закриття справи про адміністративне правопорушення обґрунтованою і такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР 717152, складеної 01 липня 2017 року поліцейським 4-ї роти 1-го батальйону Управління Патрульної поліції в містах Краматорську та Слов'янську Нефедом Вячеславом Ігоровичем, вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи транспортним засобом «Chery Tiggo», номерний знак НОМЕР_1, 01 липня 2017 року о 22 годині 30 хвилин, як зазначено в постанові: «в місті Артемівськ по вулиці Соборна біля будинку № 63 водій керував і здійснив рух на тротуарі біля будинку № 63 в місті Бахмут по вулиці Соборна, та не мав відповідний документ про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив пункти 2.1 б та 11.13 Правил дорожнього руху України». Згідно зазначеної постанови ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП (а.с. 10).

Згідно частин 1, 3 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових або службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені вони на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

В постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР 717152 від 01 липня 2017 року, складеної відповідачем, зазначено, що позивач своїми діями, які виразились в здійсненні руху під час керування транспортним засобом на тротуарі та у відсутності при собі документів про реєстрацію транспортного засобу, порушила пункти 2.1 б та 11.13 Правил дорожнього руху України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Так, відповідно до підпункту «б» пункту 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Пунктом 11.13 Правил дорожнього руху України передбачено, що забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Відповідно до статті 222 КУпАП органу Національної поліції підвідомча справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. В свою чергу, зазначеною статтею також передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції частин 2, 4, 5 статті 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 липня 2015 року № 1395.

При цьому, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема статей 278, 279, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП) доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

Однак, не зважаючи на те, що згідно вищевказаних норм Закону, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, прийнятій відповідачем, не надано будь-якої оцінки поясненням позивача.

Крім того, суду взагалі не надано доказів скоєння позивачем правопорушення зазначеного у постанові від 01 липня 2017 року, в порядку статті 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що відповідачем, в порушення вимог статті 280 КУпАП, не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, на думку суду, в даному випадку є недоведеним.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, в порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, у зв'язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин 2, 6 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надає докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Однак, відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи, не надав суду будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, не направив обґрунтованих заперечень проти заявлених позовних вимог.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що слід визнати незаконними дії відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР 717152 від 01 липня 2017 року.

Щодо позовної вимоги про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 171-2 КАС України. Зазначені справи розглядаються в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Стаття 162 КАС України визначає повноваження суду при вирішенні справи. Так, відповідно до даної норми Закону у разі задоволення позовних вимог суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення.

Частина 1 статті 283 КУпАП визначає, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 284 КУпАП По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24 1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Отже, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не входить до повноважень адміністративного суду під час розгляду справи за правилами КАС України, а прийняття рішення про закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення віднесено до виключної компетенції органу, уповноваженого на розгляд протоколу про адміністративне правопорушення, в даному випадку - органу національної поліції та може мати місце лише в рамках розгляду справи у порядку КУпАП.

Також суд, керуючись правом, наданим йому статтею 100 КАС України, визнає причини пропуску десятиденного строку звернення позивача до суду поважними, оскільки з 08 липня 2017 року по 11 липня 2017 року позивач знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Комунального закладу охорони здоров'я «Бахмутська центральна районна лікарня», про що нею надано відповідний епікриз.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до статті 94 КАС України суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають відшкодуванню, у справі не виявлено.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4-6, 8, 10-11, 94, 158-163, 167, 171-2, Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 7, 126, 222, 245, 251, 252, 258, суд

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 4-ї роти 1-го батальйону Управління Патрульної поліції в містах Краматорську та Слов'янську Нефеда Вячеслава Ігоровича про визнання дій протиправними, скасування рішення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправними дії інспектора 4-ї роти 1-го батальйону Управління Патрульної поліції в містах Краматорську та Слов'янську Нефеда Вячеслава Ігоровича (спеціальний жетон № 00013712) стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР 717152 від 01 липня 2017 року, складену інспектором 4-ї роти 1-го батальйону Управління Патрульної поліції в містах Краматорську та Слов'янську Нефедом Вячеславом Ігоровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Конопленко