Справа № 585/1427/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 р.Справа № 585/1427/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Присяжнюк О.В., Курило Л.В.

при секретарі Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Роменського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.05.2017р. по справі № 585/1427/17

за позовом ОСОБА_1

до Роменського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання протиправною відмови у призначенні пенсії та зобов`язання призначити дострокову пенсію за віком,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Роменського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом, в якому просила: визнати протиправною відмову Роменського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Сумської області у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком; зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком з 22.03.2015 р. відповідно до абзацу шостого пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.05.2017р. по справі № 585/1427/17 позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправною відмову Роменського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Сумської області у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком з 22.03.2017 р.; зобов`язано Роменське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком з 22.03.2017 р. відповідно до абзацу шостого пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.05.2017р. по справі № 585/1427/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач письмові заперечення на апеляційну скаргу не подав.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.11.1984 р. у Василівській сільській раді Роменського району Сумської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини ОСОБА_4 , актовий запис № 7. Вказане підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7).

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 8).

З Експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 12.07.2011 р. № 4277-0310 вбачається, що захворювання, яке привело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 9).

З довідки Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області № 430 від 12.04.2017 р. вбачається, що ОСОБА_1 по день смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , інваліда війни 1 групи, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом та знаходилася на повному його утриманні до дня його смерті. Після смерті чоловіка в повторний шлюб не вступала (а.с. 10).

З копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 15.09.2011 р. вбачається, що ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни (а.с. 14).

Також, судом першої інстанції встановлено, що 30.03.2017 р. за вих. № 1871/03-18 Роменське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Сумської області повідомило ОСОБА_1 про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до заяви № 732 від 22.03.2017 р.

При цьому вказано, що відповідно п. 3 розділу 15 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, військовослужбовців, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього закону, за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Також, відповідач повідомив позивача, що правовий статус військовослужбовців визначається відповідно до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», згідно з яким військовослужбовцями є особи, які проходять військову службу, а військовозобов`язаними - особи, які перебувають у запасі. Вищеназваним законом визначені такі види військової служби: строкова служба, військова служба за контрактом, військова служба за призовом осіб офіцерського складу та кадрова військова служба осіб офіцерського складу. Згідно до довідки Роменського об`єднаного міського військового комісаріату від 13.03.2001 р. № 4/84, довідки центрального архіву Міністерства оборони України від 28.02.1993 р. № 51/1633 та довідки військової частини НОМЕР_2 від 25.06.1987 р. № 173/12 чоловік заявниці ОСОБА_2 був призваний на спеціальні збори та в складі військової частини НОМЕР_2 приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26.04.1987 р. по 23.06.1987 р., тобто був військовозобов`язаним.

На підставі цього, відповідач повідомив позивача про те, що підстав для призначення дострокової пенсії за віком відповідно норм п. 3 розділу 15 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» немає (а.с. 13).

Не погодившись з таким рішенням діями відповідача, позивач звернулася до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач, відмовляючи у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком з 22.03.2017 р. відповідно до абзацу шостого пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», діяв з порушенням вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Відповідно ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що фактично відповідач оскаржує постанову суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, в межах розгляду даної апеляційної скарги.

Що стосується рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних, колегія суддів погоджується з висновком суду в цій частині, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, згідно з приміткою до цієї статті із змінами, внесеними згідно із Законом № 230/96-ВР від 06.06.1996 р., до військовослужбовців належать, зокрема, військовозобов`язані, призвані на військові збори.

Згідно абзацу 6 пункту 3 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, що стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років мають, зокрема, дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи те, що позивач є дружиною військовозобов`язаного, який був призваний на військові збори та помер внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, досягла 50-річного віку, має загальний стаж роботи більше 20 років, після смерті чоловіка повторний шлюб не брала, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у позивача права на призначення дострокової пенсії.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставним посилання відповідача в обґрунтування апеляційної скарги на те, що чоловік позивача не був військовослужбовцем, оскільки згідно примітки до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» військовозобов`язані, призвані на військові збори для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є військовослужбовцями.

При цьому, можливість отримання пільги, передбаченої абзацом шостим пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, для дружини, якщо вона не взяла повторний шлюб, військовослужбовця, який помер після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, законодавець не пов`язує з видом військової служби, тривалістю її проходження, військовим званням та посадою, а також часом, що сплинув після звільнення особи з військової служби.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.03.2016 р. по справі №21-1887а15, яка з урахуванням вимог ст. 244-2 КАС України є обов`язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних спорах. При цьому, колегія суддів не вважає підстав для відступлення від зазначених правових позицій.

Враховуючи наведені вище обставини, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що відмовляючи у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком з 22.03.2017 р. відповідно до абзацу шостого пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідач діяв з порушенням вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Враховуючи те, що постанова Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.05.2017р. по справі № 585/1427/17 прийнята з дотриманням норм матеріального права, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Роменського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.05.2017р. по справі № 585/1427/17 залишити без задоволення.

Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.05.2017р. по справі № 585/1427/17 за позовом ОСОБА_1 до Роменського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області, про визнання протиправною відмови у призначенні пенсії та зобов`язання призначити дострокову пенсію за віком залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Присяжнюк О.В. Курило Л.В.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 24.07.2017 року.