Справа № 804/7113/16
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2017 рокусправа № 804/7113/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.,

за участю представника позивача Андрощук Т.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2017 року по справі № 804/7113/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» звернулося до суду із позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення № від 06.09.2016 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2017 року в задоволенні позову ТОВ «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» відмовлено.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати і постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги її заявник посилається на те, що згідно платіжних доручень Товариства у ПАТ «Укрсоцбанк» за період з 22.02.2016 по 22.02.2016 банком було списано суми платежів єдиного соціального внеску у розмірах 2408,67 грн. та 129340,21 грн. на рахунок Нікопольської ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області саме 22.02.2016, у зв'язку з чим, позивач вважає, що єдиний внесок товариством сплачений своєчасно у встановлений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» строк. Тому, у контролюючого органу відсутні підстави для нарахування платнику штрафних санкцій та пені згідно оскаржуваного рішення. Крім того, здійснені відповідачем у спірному рішенні нарахування були розраховані на суму боргу 26622,12 грн., в той час як Товариством не сплачувалась така сума єдиного внеску, тому, позивач вважає, що контролюючим органом нараховані йому штрафні санкції та пеня на неіснуючу суму боргу.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно задовольнити частково, а постанову скасувати з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» () зареєстровано як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа та перебуває на обліку в Нікопольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з 23.09.2011.

06.09.2016 Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області винесено рішення № , згідно якого, на підставі ч.10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» до ТОВ «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» застосований штраф у розмірі 31674,19 грн. (20 % з 01.01.2015) та нарахована пеня 158,37 грн. (0,1 % суми недоїмки) за період з 22.02.2016 по 23.02.2016.

Зі змісту доданого до рішення розрахунку штрафних (фінансових) санкцій та пені № 514/1303.37837198 від 06.09.2016 з питання своєчасності сплати внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 22.02.2016 по 23.02.2016 встановлено, що підставою для нарахування позивачу штрафних санкцій та пені стала несвоєчасна сплата (перерахування) сум єдиного внеску, а саме:

22.02.2016 виник борг в сумі 129340,21 грн., оскільки така сума грошового зобов'язання фактично зарахована контролюючим органом - 23.02.2016, тобто із простроченням у термін - 1 день, що зумовило нарахування пені в сумі 129,34 грн. та застосовано штраф (20%) у розмірі 25868,04 грн.;

22.02.2016 виник борг в сумі 2408, 67 грн., оскільки така сума грошового зобов'язання фактично зарахована контролюючим органом - 23.02.2016, тобто із простроченням у термін - 1 день, що зумовило нарахування пені в сумі 2,41 грн. та застосовано до платника штраф (20%) у розмірі 481,73 грн.;

22.02.2016 виник борг в сумі 26622,12 грн., оскільки така сума грошового зобов'язання фактично зарахована контролюючим органом - 23.02.2016, тобто із простроченням у термін - 1 день, що зумовило нарахування пені в сумі 26,62 грн. та застосовано штраф (20%) у розмірі 5324,42 грн.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що факт часткової несплати товариством грошового зобов'язання єдиного внеску в сумі 26622,12 грн. за період з 22.02.2016 по 23.02.2016 сторонами не заперечується. Грошове зобов'язання товариства по сплаті єдиного внеску за січень 2016 року у загальному розмірі 158371,00 грн. станом на 22.02.2016 не проведено у повному обсязі, тому спірне рішення прийняте відповідачем на законних підставах та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 07.07.2010 № 2464-VI, який набрав чинності з 01.01.2011 (далі - Закон № 2464-VI).

За приписами пунктів 1 та 4 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до статті 7 Закону №2464-VI, єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону №2464-VI, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених в пунктах 4 і 5 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до пункту 1 частини 10 статті 9 Закону №2464-VI, днем сплати єдиного внеску в разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів, вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

При цьому у разі, якщо останній день строків сплати єдиного внеску припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем таких строків сплати єдиного внеску вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

До платників, які не виконали визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010р. обов'язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення. За змістом частини одинадцятої статті 9 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

У спірних правовідносинах останнім днем сплати позивачем єдиного внеску за січень 2016 р. було 22.02.2016 р., що не є спірним.

Згідно з ч. 10 ст. 25 Закону № 2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п.2 ч.11 ст.25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Недоїмкою в розумінні п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI є сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом. Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зазначає, що за несплату платником єдиного внеску у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій. Водночас днем сплати єдиного внеску в разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника вважається день списання банком суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем здійснена сплата єдиного внеску за січень 2016 року шляхом подання до банківської установи ПАТ «Укрсоцбанк» (Нікопольське відділення) платіжних доручень за № 8791 від 19.02.2016 в сумі 129340,21грн. (а.с. 36), № 8793 від 19.02.2016 на суму 2408,67 грн. (а.с. 37). Згідно штампів банку на платіжних дорученнях позивача та виписки банка з рахунку позивача (а.с. 10-16) списання коштів відбулось 22.02.2016 р., отже датою сплати ціх сум в розумінні Закону № 2464-VI є 22.02.2016 р.

З урахуванням того, що 20 лютого 2016 року припадало на вихідний день, то останнім днем сплати зобов'язання з єдиного внеску за січень 2016 р. був наступний робочий день, тобто - 22 лютого 2016 року.

За таких обставин позивач своєчасно сплатив вищевказані суми, а тому підстав для застосування штрафних санкцій щодо цих платежів у позивача не було. В загальній сумі штрафних санкцій це склало штраф в сумі 26349,77 грн. та пеню в сумі 131,75 грн., тому рішення відповідача, що оспорюється, в цій частині підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції на це уваги не звернув і зробив помилковий висновок, що рішення відповідача не може бути скасовано частково.

Що стосується сплати суми єдиного внеску за платіжним дорученням за № 8848 від 23.02.2016 на суму 26694,61 грн., одержаного та проведеного банком 23.02.2016, що підтверджується відміткою ПАТ «Укрсоцбанк», то суд апеляційної інстанції зазначає, що несвоєчасне перерахування єдиного внеску на рахунок органу доходів і зборів виникло з вини позивача.

Таким чином, дії позивача свідчать про те, що ним не дотримано строк сплати єдиного внеску, який передбачено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», прострочення складає 1 день, а сума недоїмки становить 26622,12 грн., що підтверджено особовою карткою платника єдиного внеску (а.с. 41-42).

З огляду на викладене, в частині сплати цієї суми недоїмки, відповідач правомірно застосував штраф в сумі 5324,42 грн. та пеню в сумі 26,62 грн.

Посилання апелянта на те, що ним не здійснювалась сплати суми в розмірі 26622,12 грн., на яку застосовано штрафні санкції, є недоречною, оскільки санкції нараховуються на суму погашеної недоїмки, а не на суму платежу, а судом встановлено, що недоїмка в розмірі 26622,12 грн. була погашена позивачем із затримкою на 1 день за рахунок сплати суми 26694,61 грн. за платіжним дорученням за № 8848 від 23.02.2016.

Отже, суд першої інстанції під час розгляду даної справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для вирішення справи, невірно застосував норми матеріального права, що призвело до часткового неправильного вирішення справи і відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Крім того, з огляду на приписи ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позивач при зверненні до суду та поданні апеляційної скарги поніс витрати на сплату судового збору в сумі 1378,00 грн. та 1515,80 грн. і його апеляційна скарга та позовні вимоги задоволені частково - на 84 %, то на його користь із відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 2430,79 грн. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2017 року по справі № 804/7113/16 - скасувати.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення № від 06.09.2016 Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску в частині застосування штрафу у розмірі 26349,77 грн. та нарахування пені у розмірі 131,75 грн. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь TOB «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» () судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2430,79 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Постанова виготовлена в повному обсязі 31 липня 2017 року.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко