Справа № 805/3904/16-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року справа №805/3904/16-а

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року у справі № 805/3904/16-а за позовом ОСОБА_2 до Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04 жовтня 2016 року № 18085/10/1301,-

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2016 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Артемівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі відповідач, податковий орган, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04 жовтня 2016 року № 18085/10/1301 (а.с.4-9).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року адміністративний позов задоволений, скасоване податкове повідомлення-рішення Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 04 жовтня 2016 року № 18085/10/1301 про визначення суми податкового зобовязання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками обєктів нежитлової нерухомості в сумі 41080,00 грн. (а.с.57-58).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року замінено відповідача по справі Артемівську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області на її правонаступника - Бахмутську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі інспекція, відповідач, податковий орган).

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою і посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції й прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що позивач 14 вересня 2016 року звертався до податкового органу з проханням нарахувати податок на нерухоме майно по обєкту нерухомості, та на підставі цієї заяви, даних згідно до Реєстру прав на нерухоме майно податковим органом визначено суму податку за 2015 рік виходячи з розміру 1% мінімальної заробітної плати (а.с.62-63).

Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, з клопотанням про розгляд справи за їх присутністю не звертались.

За нормами статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, підтверджено наявними матеріалами справи та не оспорюється сторонами наступне.

Позивач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії ВВ № 315887, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Бахмут) (а.с.10-11).

Відповідач, Бахмутська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, є субєктом владних повноважень, діє на підставі положення про Державну фіскальну службу та Податкового кодексу України. Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

21 січня 2014 року між Громадською організацією «Українське товариство сліпих» та позивачем укладено договір купівлі-продажу № 116, предметом якого є продаж будівлі 3-х поверхового виробничого корпусу, бетонну, загальною площею 3372,7 кв. м, що розташоване за адресою: вулиця Маріупольська, будинок 63, місто Артемівська Донецької області на земельній ділянці Артемівської міської ради, площею 0,308 га. Продаж здійснений за 350000 грн.

Державна реєстрація права власності на зазначений об'єкт нерухомого майна також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що свідчить запис № 4336944.

Податковим органом 4 жовтня 2016 року на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3. статті 54 та підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 18085/10/1301, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості» за 2015 рік в сумі 41080,00 грн.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення про визначення суми податкового зобовязання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками обєктів нежитлової нерухомості, що регулюється нормами Конституції України, Податкового кодексу України та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набув чинності з 24 грудня 2015 року, статтю 266 Податкового кодексу України викладено у новій редакції, якою передбачено сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1. статті 266 Податкового кодексу України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.6.1. пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

За змістом підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Разом з тим, з договору купівлі-продажу вбачається що об'єктом продажу є будівля 3-х поверхового виробничого корпусу, бетонна, загальною площею 3372,7 кв. м., яка належить позивачу. Докази що зазначена будівля є будівлею промисловості відсутні, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Проте, відповідно до пунктів 8.1 та 8.3 статті 8 Податкового кодексу України встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

За приписами підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 та статті 266 Податкового кодексу України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, віднесений до місцевих податків.

Питання щодо встановлення податку на майно відповідно до вимог цього Кодексу вирішують місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 12.3. статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Приписами підпунктів 12.3.1. - 12.3.4. пункту 12.3. статті 12 Податкового кодексу України визначено, що встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Статтею 3 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Отже, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як місцевий податок, підлягав би сплаті у 2016 році виключно у разі прийняття органом місцевого самоврядування рішення про його встановлення до 15 липня 2015 року.

Проте, зміни до Податкового кодексу України стосовно встановлення ставки та порядку обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, прийняті 24 грудня 2015 року.

Відповідно до підпункту 12.4.3 пункту 12.4 статті 12 Податкового кодексу України до повноважень місцевих рад належить до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об'єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов'язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

За приписами пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Частиною пятою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Враховуючи, що рішення Артемівської міської ради від 24 червня 2015 року № 6/67-1240 «Про встановлення розмірів ставок місцевих податків і зборів у м.Артемівську», набрало чинності з 01 січня 2016 року, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у позивача підстав для сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік.

Колегія суддів критично відноситься до доводу апелянта щодо наявності рішення Артемівської міської ради 67-ої сесії 6 скликання від 24 червня 2014 року № 6/671240 «Про встановлення розмірів ставок місцевих податків і зборів у м. Артемівську, оскільки органом місцевого самоврядування на відповідний запит про витребування додаткових доказів подана належним чином засвідчена копія рішення зазначеної міської ради датована не 2014 роком, а 2015 роком.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги позивача.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про судовий збір», статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року у справі № 805/3904/16-а залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року у справі № 805/3904/16-а за позовом ОСОБА_2 до Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04 жовтня 2016 року № 18085/10/1301 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_3