Справа № 826/1916/17
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 липня 2017 року № 826/1916/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції у м.Києві
провизнання протиправним та скасування наказу про звільнення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції у м.Києві, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м.Києві №10 від 13.01.2017 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення із займаної посади;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами у сфері моралі управління боротьби із злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції у м.Києві.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідачем було формально та поверхово проведено службове розслідування, як результат - складено необґрунтований висновок, а також необґрунтовано застосовано до позивача захід дисциплінарного стягнення як звільнення з посади, а також наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 не містить інформації, який саме дисциплінарний проступок ним вчинено.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити з викладених в ньому підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

У судовому засіданні 13.04.2017 року суд, заслухавши думку представників сторін, ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

На виконання доручення ГУ НП у м. Києві від 16.12.2016 року №706/125/01/12-2016 з метою вивчення ефективності оперативно-службової діяльності, у період з 19.12.2016 року по 22.12.2016 року проведено інспектування управління боротьби із злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції у м. Києві (надалі - УБЗПТЛ ГУ НП у м. Києві).

Відповідно до статистичних відомостей, упродовж 11 місяців 2016 року відділом протидії торгівлі людьми виявлено та зареєстровано 184 (2015 рік - 250) кримінальних правопорушень, що на 35 % менше ніж в минулому році.

При цьому на 43% зменшилася кількість виявлених та задокументованих злочинів на пріоритетних напрямках оперативної служби:

- розповсюдження порнографії (ст. 301 КК України) - в 7 разів (9 проти 68 у 2015 році);

- сутенерство (ст. 303 КК України) - майже в 2 рази (27 проти 43);

- підробка та використання підроблених документів (ст.358 КК України) - в 2 рази (27 проти 67).

Незважаючи на те, що на 60 % (21 проти 8) збільшилася кількість зареєстрованих фактів торгівлі людьми (ст. 149 КК України), лише 3 особам або за 14 % кримінальних проваджень повідомлено про підозру.

До суду в 2016 році направлено всього 1 таке провадження, при 100 % направленні до суду обвинувальних актів за справами у минулому році.

По кримінальних провадженнях які знаходяться у супроводженні УБЗПТЛ ГУ НП у м. Києві лише по 44 % особам повідомлено про підозру, тоді як в минулому році питома вага складала 78 %.

У ході інспектування основними причинами виявлених недоліків по окремим лініями оперативно-службової діяльності УБЗПТЛ ГУ НП у м. Києві є порушення обліково-реєстраційної дисципліни, порушення строків виконання доручень слідчих, вимог технічного захисту інформації, стану службової підготовки, стану дисципліни та законності, особиста недисциплінованість деяких працівників та відсутністю контролю за службовою діяльністю підлеглих з боку керівництва управління.

Зазначені факти стали відомі з доповідної записки начальника управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ НП у м. Києві полковника поліції ОСОБА_2 від 26.12.2016 № 7245/125/01/12-2016.

Вказані обставини, за фактом порушення обліково-реєстраційної дисципліни, порушення строків виконання доручень слідчого, вимог технічного захисту інформації , стану службової підготовки, стану дисципліни та законності серед деяких працівників УБЗПТЛ ГУ НП у м. Києві стали підставою для призначення службового розслідування.

Наказом ГУНП У м. Києві від 30.12.2016 № 1178 заступником Голови Національної поліції - начальником Головного управління Національної поліції у м. Києві полковником поліції ОСОБА_3 проведення службового розслідування доручено голові комісії начальнику інспекторського управління відділу організаційно-аналітичного забезпечення ОСОБА_4, членів комісії - заступникові начальника відділу ОСОБА_5. ст. оперуповноваженому в ОВС цього ж відділу ОСОБА_6, старшому інспекторові з окремих доручень відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення ОСОБА_7, старшому інспекторові відділу документального забезпечення ОСОБА_8, старшого інспектора інспекторського відділу організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ОСОБА_9, старшого слідчого управління ОСОБА_10, старшого інспектора інспекторського відділу організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ОСОБА_11, старшого інспектора з окремих доручень інспекторського відділу організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ОСОБА_12, старшого інспектора відділу технічного захисту інформації управління режиму та технічного захисту інформації ОСОБА_13, старшого інспектора режимно-секретного відділу управління режиму та технічного захисту інформації ОСОБА_14 та старшого інспектора інспекторського відділу організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ОСОБА_15

Встановлено, що оперуповноважений ОСОБА_1 за 12 місяців 2016 року розкрив 9 кримінальних правопорушень. При цьому він не заводив нові оперативні контакти, не отримував протягом року оперативну інформацію , не проводить роботи по впровадженню ОРС минулих років: матеріали, що вказують на рух кримінального провадження, стан розслідування або розгляду справи в суді відсутні.

За результатами проведення службового розслідування наказом ГУ НП у м. Києві від 13.01.2016 року №10 у вчиненні дисциплінарного проступку, який виразився в неналежному здійсненні оперативно-службової діяльності у сфері суспільної моралі, в наслідок порушення вимог абзацу першого частини першої статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Положення про управління боротьби зі злочинами, пов'язані з торгівлею людьми, ГУНП у м. Києві, затверджений наказом ГУНП у м. Києві від 12.07.2016 №598, оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами у сфері моралі управління боротьби зі злочинами, пов'язані з торгівлею людьми ОСОБА_1 звільнено із посади.

В подальшому, наказом ГУНП у м. Києві від 10.02.2017 року №121 о/с «Щодо особового складу» у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України ОСОБА_1 звільнено із посади на підставі ч.1 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію».

Надаючи правову оцінку заявленим позивачем вимогам, з урахуванням викладених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Національну поліцію».

Пунктом 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

На момент прийняття оскаржуваного наказу Дисциплінарного статуту Національної поліції України не затверджено, відтак, суд, керуючись аналогією закону, вважає за можливе застосувати Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут ОВС), затверджений Законом України від 22.02.2006 №3460-IV, який визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до абз.1 ст.5 Дисциплінарного статуту ОВС за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

У абз.2 ст.5 Дисциплінарного статуту ОВС зазначено, що особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту ОВС дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

У ст.1 Дисциплінарного статуту ОВС зазначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до абз.1 ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII) поліцейський зобов'язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно ч.2-4 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов'язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред'явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Додаткові обов'язки, пов'язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно абз.7 ст.13 Дисциплінарного статуту ОВС такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Відповідно до п.2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 р. №230 (надалі - Інструкція №230) підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно п.п.2.2.1 п.2.2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року №230 (надалі - Інструкція №230) службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі невиконання або неналежного виконання особами РНС під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на ОВС завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю

Відповідно до п.6.3.5., п.6.3.6 Інструкції №230, передбачено: за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України. Оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

За результати службового розслідування відповідачем прийнято наказ про звільнення позивача із займаної посади, що є предметом розгляду даної адміністративної справи і якому суд зобов'язаний надати належну оцінку, у тому числі в контексті матеріалів службового розслідування.

Разом з тим, оцінюючи висновки службового розслідування та прийняті на їх основі накази, якими позивача звільнено з посади, суд приходить до висновку про їх необґрунтованість з наступних підстав.

У ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС зазначено, зокрема, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його нетяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням.

Згідно ст.12 Дисциплінарного статут ОВС на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Слід зазначити, що відповідно до довідки про результати роботи за 11 місяців 2016 року позивач виявив 23 злочини, з яких 10 особам повідомлено про підозру, склав 20 адміністративних протоколів, здійснює супроводження по 3 справах.

Крім того, відповідачем не надано, витребувані ухвалою від 07.02.2017 року, копії матеріалів особової справи позивача. Отже, в матеріалах справи відсутня інформація щодо послужного списку позивача, атестаційні листки за попередній період служби (зокрема, інформація чи відповідає позивач займаній посаді), а також відсутні відомості про наявність дисциплінарних стягнень.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідач у своїх запереченнях зазначив, що у ході проведення службового розслідування встановлено, що 19.12.2016 року о 06.45 год. в УБЗПТЛ ГУ НП у м. Києві введено сигнал оповіщення «Навчальна тривога». 19.12.2016 року о 08.15 год. до управління прибули лише 17 працівників, що становить 65 % і є не достатнім для виконання поставлених завдань (в той час коли по штату 49, не комплект 11, на чергуванні у добовому наряді - 1, лікарняний - 6, відпустка - 2, на навчанні - 2), тобто вчасно не прибуло - 9 працівників, серед яких позивач.

Однак, з копії висновку службового розслідування вбачається, що вчасно не прибули 9 осіб, в переліку прізвищ яких позивач не значиться.

Відповідно до Дисциплінарного статуту ОВС на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, пониження в спеціальному званні на один ступінь.

Аналізуючи законодавство щодо порядку притягнення службовців до відповідальності за дисциплінарні проступки суд дійшов висновку, що дисциплінарне провадження передбачає порушення дисциплінарної справи, розслідування обставин проступку, розгляд справи посадовою особою, прийняття рішення за наслідками розгляду.

Зокрема, висновок службового розслідування повинен містити привід для призначення службового розслідування, суть встановленого порушення та його наслідки, чим підтверджується чи виключається вина працівника, обставини, що пом'якшують і посилюють його відповідальність, причини та умови, що сприяли порушенню, прийняті або запропоновані заходи по їх усуненню, пропозиції про застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення або міри громадського впливу, направлення матеріалів в слідчі органи або про припинення службового розслідування.

З висновку службового розслідування щодо позивача вбачається, що в ході проведення службового розслідування та при виданні оскаржуваного наказу, відповідачем не проведено об'єктивного, повного та всебічного дослідження обставин; не встановлено та не обґрунтовано, в чому полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку; не доведено вину в скоєнні проступків, що, в свою чергу, спричинило застосування дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення з посади, що за даних обставин є надмірним та передчасним.

Відповідачем, при звільненні позивача з посади, що є крайнім заходом дисциплінарного впливу, не було в повній мірі враховано сукупність обставин за яких вчинено дисциплінарний проступок, невірно встановлено розмір заподіяної шкоди, не врахована попередня поведінка позивача.

Таким чином, суд вважає, що наявні у матеріалах справи докази та обставини справи не дають підстав кваліфікувати виявлені одиничні порушення як грубе порушення дисципліни чи посадових інструкцій, достатніх для застосування такого виду стягнення як звільнення з посади.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що докази, наведені відповідачем не дають підстав вважати що службове розслідування проведено всебічно і повно, а позивачем доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у м.Києві №10 від 13.01.2017 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення із займаної посади та поновлення на посаді підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст.69-71, 94, ч.4 ст.122, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м.Києві №10 від 13.01.2017 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення із займаної посади.

2. Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами у сфері моралі управління боротьби із злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції у м.Києві.

6. Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами у сфері моралі управління боротьби із злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції у м.Києві з 16.01.2017 року.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя А.С. Мазур