Справа № 804/1917/17
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2017 р. Справа № 804/1917/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.,
при секретарі судового засідання - Музиці Я.І.
представника позивача - Головко О.В.
представника третьої особи - Штацької Н.Г.
представника третьої особи - Уханенко Л.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Фермерського господарства «Скорук М.А.» в особі Скорука Максима Анатолійовича до відповідача 1: Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Нікопольської міської ради Дніпропетровської області Кузнецової Марії Олександрівни, відповідача 2: Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Нікопольської міської ради Дніпропетровської області Ткачової Нелі Олександрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватне підприємство «Таврія» в особі директора Москаленко Наталі Іванівни про визнання дій протиправними, скасування рішень,-
17.03.2017 Фермерське господарство «Скорук М.А.» в особі Скорука Максима Анатолійовича (далі - ФГ «Скорук М.А.» в особі Скорука Максима Анатолійовича, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Нікопольської міської ради Дніпропетровської області Кузнецової Марії Олександрівни (далі - відповідач 1), Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Нікопольської міської ради Дніпропетровської області Ткачової Нелі Олександрівни (далі - відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватне підприємство «Таврія» в особі директора Москаленко Наталі Іванівни (далі - третя особа), в якому просить визнати дії державних реєстраторів відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, а саме Ткачової Нелі Олександрівни та Кузнецової Марії Олександрівни - протиправними; скасувати рішення державного реєстратора про скасування державної реєстрації іншого речового права, індексний номер 32003350 від 24.10.2016, прийняте Ткачовою Нелею Олександрівною; скасувати рішення державного про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33032157 від 20.12.2016, прийняте Кузнецовою Марією Олександрівною.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач вважає, що дії державних реєстраторів, які виразились у прийнятті рішень про скасування державної реєстрації іншого речового права, індексний номер 32003350 від 24.10.2016 та про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33032157 від 20.12.2016, вчинені з порушення норм діючого законодавства, а відтак винесені рішення про скасування державної реєстрації іншого речового права є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримала та просила задовольнити з огляду на викладені в ньому обставини.
Відповідачі в судове засіданні не з'явились, надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Також надали заперечення проти позову, в яких зазначено, що діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, отже оскаржувані рішення є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для їх скасування.
Представники третьої особи у судове засідання з'явились, проти задоволення позову заперечували в повному обсязі, надали письмові заперечення, в яких зазначили, що посилання позивача на те, що укладений між ним та ОСОБА_8 договору від 12.04.2016 є діючим до 2016 року є безпідставним та необґрунтованим, оскільки відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право оренди на земельну ділянку ОСОБА_8 зареєстроване за ПП «Таврія». Крім того, представник третьої особи зазначила, що право оренди вказаної земельної ділянки належить ПП «Таврія» за рішенням суду та на підставі укладеної додаткової угоди, а відповідач 1 здійснив реєстрацію такого права за ПП «Таврія» на підставі укладеної додаткової угоди та згідно з інформацією про відсутність права оренди на цю земельну ділянку за ФГ «Скорук М.А.», оскільки таке право було скасоване 24.10.2016. З огляду на викладене, представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПП «Таврія» вважають, що відповідач 1 та відповідач 2 діяли на законних підставах та винесені ними рішення відповідають вимогам чинного законодавства, а тому не підлягають скасуванню.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Як вже було встановлено судом (справа №804/4289/16), що ОСОБА_8 є власником земельної ділянки площею 7,5144 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського господарства, яка розташована у с. Новософіївка, пай № 154, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_2 від 03 березня 2006 року.
Право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 7,5144 га, кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07 квітня 2016 року 16:24:22 державним реєстратором Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Врубель О.С., номер запису про право власності 14101318.
Між ОСОБА_8 (орендодавець) та ФГ «Скорук М.А.» в особі Скорука Максима Анатолійовича (орендар) 12 квітня 2016 року було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 7,5144 га сільськогосподарських угідь, кадастровий номер НОМЕР_1 строком на 10 років, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського господарства.
Даний договір зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Микитюк Ю.М. 08 червня 2016 року 14:31:31, номер запису про інше речове право 14941972.
На підставі рішення державного реєстратора Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Микитюк Юлії Миколаївни, індексний номер: 30024394 від 13.06.2016 14:20:18 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію: права оренди на земельну ділянку з правом пролонгації для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер НОМЕР_1 площею 7,5144 га за ФГ «Скорук М.А.», запис про інше речове право № 14941972, дата та час державної реєстрації: 08.06.2016 14:31:31.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.
Як вже зазначалось судом між ОСОБА_8 (орендодавець) та ФГ «Скорук М.А.» в особі Скорука Максима Анатолійовича (орендар) 12 квітня 2016 року було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 7,5144 га сільськогосподарських угідь, кадастровий номер НОМЕР_1 строком на 10 років, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського господарства.
Відповідачами в своїх запереченнях зазначено, що 24.10.2016 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Приватним підприємством «Таврія» було подано заяву про скасування права оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстрованого на підставі договору оренди, укладеного між громадянином ОСОБА_8 та Фермерським господарством «Скорук М.А.».
Як зазначили відповідачі у своїх запереченнях, підставою для скасування права оренди було рішення Нікопольського міськрайонного суду по справі №182/5324/13-ц від 09.07.2015, яким було визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_8 та ФГ «Скорук М.А.». Цим же рішенням суду скасовано державну реєстрацію права оренди зазначеної земельної ділянки , визнано договір оренди від 24.04.2007, укладений між ПП «Таврія» та ОСОБА_8 поновленим та зобов'язано ОСОБА_8 вчинити дії щодо укладення з ПП «Таврія» додаткової угоди до договору оренди. Проте, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу ФГ «Скорук М.А.» задоволено частково, рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.07.2017 в частині позовних вимог Приватного підприємства «Таврія» до ОСОБА_8, Фермерського господарства «Скорук М.А.», Управління Держземагенства у Нікопольському районі Дніпропетровської області про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, скасовано, у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Таврія» до ОСОБА_8, Фермерського господарства «Скорук М.А.», Управління Держземагенства у Нікопольському районі Дніпропетровської області про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки відмовлено, в іншій частині рішення суду залишено без змін.
Суд зазначає, що посилання відповідачів на рішення Нікопольського міськрайонного суду №182/5324/13-ц від 09.07.2015, як на підставу для прийняття рішень про скасування іншого речового права, а саме права оренди земельної ділянки зареєстрованого на підставі договору оренди, укладеного між ОСОБА_8 та ФГ «Скорук М.А.» є помилковим з огляду на наступне.
Так, в матеріалах справи наявна копія рішення Нікопольського міськрайонного суду по справі №182/5324/13-ц від 09.07.2015.
Суд звертає увагу на те, що рішення Нікопольського міськрайонного суду стосується договору оренди від 2012 року, тобто зовсім іншого договору, державну реєстрацію якого скасовано. Після скасування у квітні 2016 року державної реєстрації договору оренди укладеного із ФГ «Скорук М.А.»
Вказане рішення стосується договору від 01.10.2012 і не має жодного відношення до державної реєстрації договору оренди, укладеного 12.04.2016.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що рішення державного реєстратора Томаківської районної державної адміністрації Микитюк Ю.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер 20024394 від 13.06.2016 про реєстрацію речового права ФГ «Скорук М.А.» на оренду земельної ділянки розміром 7, 5144 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на підставі договору оренди землі б/н від 12.04.2016 з ОСОБА_8 оскаржувалось ПП «Таврія» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та, та постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2016 у справі №804/4289/16 залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2016, у задоволенні позову ПП «Таврія» було відмовлено та набрало законної сили, а відтак дії відповідачів щодо винесення рішень про скасування іншого речового права, а саме права оренди земельної ділянки, зареєстрованого на підставі договору оренди, укладеного між ОСОБА_8 та ФГ «Скорук М.А.» є протиправними.
Таким чином, суд звертає увагу на те, що у ПП «Таврія» не було правової підстави, а саме рішення суду про скасування рішення державного реєстратора на підставі якого б державний реєстратор виніс би рішення про скасування державної реєстрації іншого речового права, індексний номер 32003350 від 24.10.2016.
Отже, суд вважає, що державний реєстратор не мав права проводити скасування рішення про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди: номер запису про інше речове право:14941972 від 08.06.2016, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30024394 від 13.06.2016, яке виникло у ФГ «Скорук М.А.».
Так, підставою для скасування запису про державну реєстрацію права є рішення суду, проте державний реєстратор у процесі своєї діяльності повинен використовувати те рішення суду резолютивна частина якого містить чітку вказівку про скасування якого саме запису воно стосується. Проте в даному випадку, відповідачі керувались рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, яке не має жодного відношення до державної реєстрації договору оренди укладеного у 2016 році.
Відповідно до змісту п. а) ч. 1 ст. 90 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок мають право передавати земельну ділянку в оренду.
Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом (ч. 9 ст. 93 Земельного кодексу України).
Зі змісту ст. 125 Земельного кодексу України судом встановлено, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV, право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
У ст. 17 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV визначено, що об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV встановлено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.
Отже, оскільки право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації, то і продовження строків оренди земельної ділянки, шляхом внесення змін (укладання додаткових угод) до договору оренди землі, також підлягає державній реєстрації, а право на продовження оренди земельної ділянки виникає з моменту його державної реєстрації.
Відповідно до вимог 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до змісту п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV, державній реєстрації прав підлягають речові права, похідні від права власності, в тому числі право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом (стаття 202 Земельного кодексу України).
Згідно змісту п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV, державний реєстратор:
1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;
відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;
відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах;
наявність обтяжень прав на нерухоме майно;
наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;
4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд, відповідно до ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
У відповідності до статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення і про його скасування.
Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Таким чином, з огляду на викладене суд приходить до висновку, що рішення державного реєстратора про скасування державної реєстрації іншого речового права, індексний номер 32003350 від 24.10.2016, прийняте Ткачовою Нелею Олександрівною та рішення державного про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33032157 від 20.12.2016, прийняте Кузнецовою Марією Олександрівною не відповідають вимогам чинного законодавства, прийняті неправомірно, а тому підлягають скасуванню, а позовні вимоги Фермерського господарства «Скорук М.А.» в особі Скорука Максима Анатолійовича - задоволенню.
Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.
Керуючись статтями 11, 14, 69-72, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Фермерського господарства «Скорук М.А.» в особі Скорука Максима Анатолійовича до відповідача 1: Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Нікопольської міської ради Дніпропетровської області Кузнецової Марії Олександрівни, відповідача 2: Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Нікопольської міської ради Дніпропетровської області Ткачової Нелі Олександрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватне підприємство «Таврія» в особі директора Москаленко Наталі Іванівни про визнання дій протиправними, скасування рішень - задовольнити.
Визнати дії державних реєстраторів відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, а саме Ткачової Нелі Олександрівни та Кузнецової Марії Олександрівни - протиправними.
Скасувати рішення державного реєстратора про скасування державної реєстрації іншого речового права, індексний номер 32003350 від 24.10.2016, прийняте Ткачовою Нелею Олександрівною.
Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33032157 від 20.12.2016, прийняте Кузнецовою Марією Олександрівною
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбаченіст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 25 липня 2017 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко