Справа № 808/1453/17
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/1453/17

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

29 травня 2017 року

Справа № 808/1453/17

м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренко М.С., перевіривши матеріали адміністративного позову Публічного акціонерного товариства “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат” до Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат” (далі іменується – позивач) до Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі іменується – відповідач 1), Державної фіскальної служби України (далі іменується – відповідач 2), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України та Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо відмови у реєстрації податкових накладних Публічного акціонерного товариства “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат” виписані на ім'я Відкрите акціонерне товариство “Запоріжжяобленерго” з вересня 2015 року по червень 2016 року, а саме: від 30.09.2015 №58, від 31.10.2015 №32, від 30.11.2015 №86, від 31.12.2015 №48, від р. №59, від 29.02.2016 №23, від 31.03.2016 №40, від 30.04.2016 №73, від 31.05.2016 №50, від 30.06.2016 №62; вважати податкові накладні Публічного акціонерного товариства “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат” від 30.09.2015. №58 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 30.09.2015, податкову накладну від 31.10.2015 №32 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.10.2015, податкову накладну від 30.11.2015 №86 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 30.11.2015, податкову накладну від 31.12.2015 №48 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.12.2015, податкову накладну від 31.01.2016 №59 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.01.2016, податкову накладну від 29.02.2016 №23 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 29.02.2016, податкову накладну від 31.03.2016 №40 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.03.2016, податкову накладну від 30.04.2016 №73 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 30.04.2016, податкову накладну від 31.05.2016 №50 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.05.2016, податкову накладну від 30.06.2016 №62 прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 30.06.2016.

За приписами пункту 3 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі іменується – КАС України), суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтею 106 КАС України, з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Всупереч вимогам частини третьої статті 106 КАС України позивач не додав до позову документу про сплату судового збору. Між тим, позивачем надано клопотання про відстрочення від сплати судового збору.

Суд вважає заявлене клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону № 3674-VІ суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судові витрати – це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв’язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов’язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статей 87 та 88 КАС України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

З урахуванням наведених норм права єдиною підставою для відстрочення або розстрочення, чи звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім’ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім’ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 88 КАС України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суд зазначає, що позивачем до матеріалів позову не надано належних доказів неможливості позивачем, сплатити судовий збір, у встановленому чинним законодавством розмірі, а матеріали позову не надають можливість задовольнити вказане клопотання та відстрочити позивачу судові витрати.

Відтак, клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, позивачем не дотримано пункту 3 частини третьої статті 106 КАС України, а саме, не надано доказів сплати судового збору в розмірі, встановленому Законом.

Відповідно до статті 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 106, 108, 160, 165, 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат” про відстрочення сплати судового збору, - відмовити.

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат” до Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з урахуванням поштового перебігу до 20 червня 2017 року

Роз’яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Копію даної ухвали надіслати позивачу.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали (якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то в 5-денний строк з дня отримання цією особою копії ухвали) апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб’єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п’ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п’ятиденного строку з моменту отримання суб’єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко