Справа № 334/4275/17
Суддя: Турбіна Т. Ф.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 31.07.2017
Справа № 334/4275/17
Провадження № 2-а/334/435/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року Ленінський районний судм.Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити та нарахувати належний розмір пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просить визнати протиправними дій відповідача щодо відмови в розрахунку пенсії за віком у відповідності до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, і зобов'язати відповідача призначити та нарахувати належний розмір пенсіївідповідно до наведених вимог закону на підставі її заяви про призначення пенсії за віком від19 червня 2017 року, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.Просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору 640 грн.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення проти позову, в яких вказав, що підстав для задоволення позовних вимог немає, оскільки позивачу в 2007 роцібула призначена пенсія за вислугу років як працівнику освіти з урахуванням вимог ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», для її призначення застосовувався показник середньої заробітної платипрацівників в середньому на одну застраховану особу за рік, що передував призначенню пенсії, визначений відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Після призначення пенсії позивач продовжила працювати за спеціальністю, у зв'язку з чим пенсія не виплачувалася. 19.06.2017р. після досягнення пенсійного віку позивач звернулась для обчислення її пенсії за віком, тобто для переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Оскільки Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»передбачено, що при такому переведенні застосовується показник середньої заробітної плати, який враховується під час призначення попереднього виду пенсії, то підстав для застосування показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 15.12.2016 року, не вбачається, також, не вбачається підстав для стягнення судового збору, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, звернулися із заявами про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справита надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1. з 03.01.2007р. перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському (Дніпровському) районі м. Запоріжжя. Згідно протоколу 37 від 15.01.2007р. позивачу з 03.01.2007р. була призначена пенсія за вислугу років як працівникові освіти з урахуванням вимог п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 12.01.2007р. позивач продовжила працювати за спеціальністю і виплата пенсії була припинена.

3 19 червня 2017 року позивач досягла пенсійного віку і набула право на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У зв'язку з цим позивач 19 червня 2017 року звернулась до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпровського відділу м. Запоріжжя із заявою про призначення їй пенсії за віком з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якою сплачені страхові внески, за 3 роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії.

За цією заявою Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпровського відділу м. Запоріжжя позивача було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується розпорядженням від 21.06.2017р. При цьому, при нарахуванні пенсії за віком було взято показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2010 рік відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Про прийняте рішення позивача повідомлено листом від 29.06.2017р. №174/Н-9.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку правомірності дій відповідача при здійсненні призначення пенсії за віком позивачу на підставі її заяви від 19.06.2017р., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У частині першій статті 9 Закону України №1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно із статтею 10 цього Закону особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Однак, ОСОБА_1 призначалася пенсія за вислугу років як працівнику освіти за іншим законом - Законом України «Про пенсійне забезпечення». Пенсія за вислугу років це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб. Відповідно ст.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначаютьсятрудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років. Законами України «Про пенсійне забезпечення», «Про освіту» та «Про позашкільну освіту» передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за відповідним переліком.

З 03.01.2007р. року позивачу була призначена пенсія за вислугу років саме за наявності у неї спеціального стажу роботи, як працівнику освіти.

Згідно із ст. 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65 - 67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Відповідно до Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія за вислугу років має призначатись згідно з окремим законодавчим актом, через професійні та корпоративні фонди, проте на даний час такий законодавчий акт не прийнято, тому пенсії призначаються в разі наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, питання щодо виплати пенсії за вислугою років не входить до правового поля Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а регулюється іншим законодавством.

У даному випадку мало місце призначення позивачуу 2007 роцііншої пенсії за іншим законом, оскільки пенсія за вислугу років не передбачена Законом №1058-ІV та не віднесена до видів пенсії, які призначаються згідно цього Закону.

Оскільки пенсія позивачу згідно Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначалась вперше, тому у неї виникає право на застосування формули визначення розміру пенсії, яка використовується при призначенні пенсії вперше, відповідно до ст.40 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не з тих формул та граничних розмірів коштів, які використовуються при переході з одного виду пенсії на інший.Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі №21-612а14 від 31.03.2015 року.

Таким чином, відповідач відмовляючи у призначенні пенсії позивачу за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та не ураховуючи при її обрахунку показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014, 2015 та 2016 роки у відповідності до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», діяв усупереч вимог чинного законодавства.Позовє обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Також, на користь позивача має бути стягнута сума сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 71, 86, 183-2 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо обчислення ОСОБА_1 розміру пенсії за віком з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу за 2010 рік протиправними.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, з 19 червня 2017 року, з урахуванням раніше виплаченої різниці.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у сумі 640,00 грн.

На постанову протягом 10 днів з дня отримання її копії може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Турбіна Т. Ф.