Справа № 826/7814/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення подання податкового органу

20 червня 2017 року м. Київ № 826/7814/17

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Григорович П.О., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Топгард Київ"

про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна

ВСТАНОВИВ:

З поданням до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Топгард Київ» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.06.2017 р. залишено без руху подання податкового органу з підстав ненадання до суду доказів сплати судового збору за звернення до суду з поданням у розмірі 1600,00 грн та надано термін для усунення недоліків до 20.06.2017 року до 12:00 год.

Про залишення подання без руху відповідач повідомлений 19.06.2017 о 16:25, що підтверджується телефонограмою.

20.06.2017 року представник Головного управління ДФС у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про відстрочення сплати судового збору, оскільки ГУ ДФС у м. Києві фактично не має можливості здійснити сплату судового збору у строки, визначені ст.183-3 КАС України. Окрім того, заявник посилається на те, що листом ГУ ДКСУ у м. Києві від 16.06.2017 №9-08/684-7074 повідомлено, що на період до вирішення питання щодо стягнення з ГУ ДФС у м. Києві на користь ОСОБА_1 середнього заробітку у сумі 64 371,90 грн, платежі за платіжними дорученнями контролюючого органу будуть здійснюватись лише за захищеними видатками.

При цьому, доказів сплати судового збору ГУ ДФС у м. Києві не надано.

Приписами ч. 1 ст. 88 КАС України закріплено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведена норма кореспондується зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Проте, наведені позивачем доводи не заслуговують на увагу, оскільки пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким серед іншого скасовано встановлені раніше для податкового органу пільги щодо його сплати, Кабінет Міністрів України було зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів.

Слід звернути увагу, що таку ж позицію підтримує Верховний Суд України у своїх ухвалах від 3, 4 травня 2017 року та від 28 квітня 2017 року у справах 2а-18403/11/2670, 826/9308/16, 826/7524/16 відповідно, та ін.

Поряд з цим, Вищий адміністративний суд України у постанові Пленуму від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» акцентував увагу на тому, що якщо бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Варто також наголосити на тому, що звільнення окремих суб'єктів владних повноважень від сплати судового збору, які у силу закону не віднесені до кола осіб для яких установлено пільги щодо його сплати, може розцінюватися, як надання окремим учасникам судового процесу процесуальних переваг перед іншими, що є неприпустимим, з огляду на положення ст. 129 Конституції України, а також п. 3 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 49 КАС України, якими унормовано рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, як однієї із ключових засад судочинства.

Посилання контролюючого органу на лист ГУ ДКСУ у м. Києві від 16.06.2017 №9-08/684-7074, судом відхиляються, адже порушення суб'єктом владних повноважень трудового законодавства, наслідок чого є стягнення з позивача коштів - середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника, не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

З урахуванням наведеного, судом не вбачається підстав для відстрочення позивачу сплати судового збору.

Водночас, як вже зазначалось, станом на 12:00 год. 20.06.2017 року доказів сплати судового збору до суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-3 КАС України невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів.

Повернення подання не є перешкодою для повторного звернення з ним до суду після усунення його недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Враховуючи, що позивачем не усунено виявлені недоліки подання, останнє підлягає поверненню.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишену без руху.

Оскільки позивачем не усунено недоліки в зазначений термін, керуючись п.1 ч.3 ст.108, 160, 183-3 КАС України, суд , -

УХВАЛИВ:

Подання Головного управління ДФС у м. Києві повернути.

Повернення подання не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя П.О. Григорович