Справа № 760/521/17
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 760/521/17 Головуючий у 1-й інстанції: Українець В. В.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Беспалова О.О., суддів: Губської О. А., Грибан І. О., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, стягнення коштів, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Солом'янського районного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування пункту 40 протоколу № 86 від 07.10.2016 р. засідання Комісії МО України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в частині, що стосується позивача; зобов'язання розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМ України від 25 грудня 2013 року № 975 та ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.

Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо непризначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зобов'язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у відповідності до ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленому Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 на день встановлення інвалідності та з урахуванням раніше виплаченої суми.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та постановити нову, якою позовні вимоги в цій частині залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України справа переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову суду - частково скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач проходив військову службу та з 06 жовтня 2011 року звільнений від проходження військової служби.

Відповідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 612794 позивачу за наслідками первинного огляду встановлено третю групу інвалідності з 06 жовтня 2011 року, причина інвалідності - виконання обов'язків військової служби з ліквідації на ЧАЕС.

Відповідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 681594 позивачу за наслідками повторного огляду встановлено ІІ групу інвалідності з 06 лютого 2014 року, причина інвалідності - виконання обов'язків військової служби з ліквідації на ЧАЕС.

Позивач звернувся з відповідним пакетом документів щодо призначення допомоги, проте 07 жовтня 2016 року Комісія з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби відмовила в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, що вбачається з протоколу № 86 (а. с. 8).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» від 25.03.1992 р. № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов'язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-XII (далі - Закон № 2011) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов'язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

В свою чергу, у відповідності до п. 7 ст. 163 Закону № 2011 якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.

Так у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII (ладі - Закон № 796) компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, сім'ям у зв'язку із втратою годувальника та щорічна допомога на оздоровлення.

Одноразова компенсація виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків інших ядерних аварій, особам, які брали участь у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, які стали інвалідами внаслідок відповідних ядерних аварій та випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, дружинам (чоловікам), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, сім'ям, які втратили годувальника, та батькам померлого із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, дітям-інвалідам, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

У відповідності до ст. 60 вказаного Закону особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які мають одночасно право на інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України, надаються за їх вибором пільги та компенсації відповідно до одного із законів України.

Відмовляючи у призначенні та виплаті одноразової допомоги відповідач зазначив, що позивач скористався своїм правом вибору, та отримав компенсацію за статтею 48 Закону № 796.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції не встановлював обставини справи в розрізі права позивача на отримання одного виду допомоги за іншим законом, та вирішив справу виключно за результатами встановлення права позивача на отримання допомоги згідно ст. 16 Закону № 2011, що, втім, не було предметом відмови відповідача.

В свою чергу, як вбачається з довідки УПСЗН Чугуївської РДА від 31.03.2016 р. № 07-1576 ОСОБА_2 була призначена одноразова компенсація у розмірі 189, 60 грн. з 01.11.2011 р. по 30.11.2011 р. і у розмірі 94, 80 грн. з 01.02.2014 р. по 28.02.2014 р. та вказані кошти отримані позивачем у листопаді 2011 р. та лютому 2014 року відповідно у відділенні банку (а. с. 39).

З 01.01.2003 р. постановою КМ України «Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги» від 17 серпня 2002 р. № 1146 запроваджено призначення всіх видів соціальної допомоги місцевими органами праці та соціального захисту населення за єдиною заявою.

Форма заяви у спірні періоди була затверджена наказами Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2006 р. № 215 та Міністерства соціальної політики України від 22.02.2012 р. № 96.

Вказані форми передбачали заповнення та підписання особисто заявником (уповноваженим представником).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що правом вибору допомоги позивач скористався при поданні вказаної заяви, відтак, відмова відповідача є правомірною.

Доводи позовної заяви про перерахування позивачем 05.04.2016 р. отриманих за ст. 48 Закону № 796 коштів на рахунок державного бюджету «Інші надходження» позиції колегії суддів не спростовують, позаяк, можливість такого повернення в якості підстави для регресу правовідносин, що мали місце в 2011 та 2014 роках, чинним законодавством не передбачена.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом приймаються в якості належних.

У відповідності до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його часткового скасування.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 202, 206, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, стягнення коштів, зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року в частині задоволення позовних вимог скасувати.

В цій частині прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без задоволення.

В іншій частині постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів з моменту направлення копії рішення сторонам і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.