Справа № 810/1923/17
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

29 червня 2017 року м. Київ 810/1923/17

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді - Панової Г.В., при секретарі судового засідання - Касьяновій О.В., за участю представників сторін:

від позивача - Комиш О.І.,

від відповідача - Каленик О.М., Борсук О.Г., Садовничий В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фора"

до Офісу великих платників податків ДФС

про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Фора" з позовом до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 01.06.2017 № 1221.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 06.06.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Крім того, разом із вказаною позовною заявою позивачем було подано до суду клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Офісу великих платників податків ДФС до закінчення розгляду справи вчиняти будь-які дії направленні на проведення перевірки ТОВ "Фора" по фінансово-господарським відносинам з ТОВ "Робін Фрут", ТОВ "Спецстройтехно", ТОВ "Флагман Компані" за період з 01.01.2016 по 30.11.2016.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.06.2017 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фора" про вжиття заходів забезпечення позову було відмовлено.

У судовому засіданні призначеному на 29.06.2017 представником позивача повторно заявлено клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Офісу великих платників податків ДФС до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі складати Акт по результатам документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фора" по наказу від 01.06.2017 за № 1221 і виносити податкові повідомлення рішення по ньому.

В обґрунтування доводів вказаного клопотання позивач зазначив, що на запит відповідача від 06.12.2016 ТОВ "Фора" листом від 23.12.2016 року за № 47/2016-юр було надано відповідь та документи які підтверджують фінансово-господарські відносини з ТОВ Фрут", ТОВ "Спецстройтехно", ТОВ "Флагман Компані" за період січень - листопад 2016 року.

Проте, незважаючи на вказане, 30.05.2017 відповідачем прийнято наказ № 1193 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки по фінансово-господарським відносинам з ТОВ "Робін Фрут", ТОВ "Спецстройтехно", ТОВ "Флагман Компані" за період з 01.01.2016 по 30.11.2016.

У свою чергу, ТОВ "Фора" звернулось до суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування зазначеного наказу.

Водночас, 01.06.2017 ТОВ "Фора" стало відомо, що відповідачем видано новий наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки по фінансово-господарським відносинам з ТОВ "Робін Фрут", ТОВ "Спецстройтехно", ТОВ "Флагман Компані" за період з 01.01.2016 по 30.11.2016 від 01.06.2017 № 1221, який відповідно є предметом розгляду даної адміністративної справи.

За наведених обставин, позивач стверджує про наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного наказу Офісу великих платників податків ДФС про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фора» від 01.06.2017 року № 1221. Зазначене може в подальшому призвести до заподіяння шкоди прав та інтересів позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, оскільки відмова в задоволенні даного клопотання про забезпечення адміністративного позову надасть можливість провести позапланову перевірку позивача до ухвалення рішення за даним позовом та позбавить позивача права на захист в спосіб згідно даного адміністративного позову. Крім того, регулярні спроби відповідача провести перевірку позивача завдають шкоду діловій репутації позивача як надійного контрагента, в результаті цього позивач може втратити довіру постачальників товару, які постачають товари до магазинів «Фора», у яких позивач здійснює свою господарську діяльність.

Враховуючи викладене, позивач просив суд постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Офісу великих платників податків ДФС до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі складати Акт по результатам документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фора" по наказу від 01.06.2017 за № 1221 і виносити податкові повідомлення рішення по ньому.

Представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання позивача посилаючись на той факт, що відповідно до наказу від 01.06.2017 № 1221 перевірка розпочалась 06.06.2017 та тривала 15 робочих днів і станом на день розгляду вказаного клопотання позивача Офісом великих платників податків ДФС за результатом проведеної перевірки складено Акт перевірки у зв'язку з чим на сьогоднішній день права позивача не порушені.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання про забезпечення позову задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з частиною 3 та 4 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити адміністративний позов лише за наявності 2 обов'язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Крім того, в розумінні наведеної норми закону, суд при вирішенні питання про забезпечення позову повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, а також забезпечення збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з цим, суд також звертає увагу, що в абзаці 1 пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 № 2 зазначено, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Отже, з огляду на приписи вказаних норм законодавства, вбачається, що у випадку звернення сторони з вимогою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою вимогою та надати відповідні докази, які б підтверджували факт існування реальної загрози його правам, свободам та інтересам.

Проаналізувавши зміст заявленого клопотання та матеріали адміністративної справи, враховуючи пояснення представника позивача, надані у судовому засіданні в обґрунтування необхідності вжиття відповідних заходів, суд дійшов висновку, що представником позивача не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або обставин які б унеможливили захист таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або ускладнювали б відновлення таких прав та інтересів при виконанні судового рішення у межах заявлених позовних вимог.

При цьому, суд звертає увагу, що в даному випадку така обов'язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як "наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення", може бути виявлена судом тільки на підставі з'ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення. Крім того, встановлення ознак протиправності оскаржуваного рішення є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, що є неприпустимим до початку судового розгляду справи.

Крім того, суд наголошує, що відповідно до вказаних норм законодавства, у випадку звернення сторони з вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Проте, ТОВ "Фора" не наведено та не надано жодних доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам підприємству до ухвалення рішення у даній адміністративній справі.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що клопотання про забезпечення адміністративного позову є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючист статтями 117, 116, 165 Кодексу адмінітсративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фора" щодо вжиття заходів забезпечення позову, - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панова Г. В.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 04.07.2017