Справа № 369/3463/17
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/3463/17
Провадження № 2-а/369/154/17
ПОСТАНОВА

іменем України

20.06.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Завойській В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 6 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_2, ОСОБА_3 управління патрульної поліції в м. Києві про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БР № 757358 від 16 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И В

У березні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Інспектора роти № 6 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БР № 757358 від 16 березня 2017 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16 березня 2017 року, керуючи автомобілем «Mercedes-Bens», державний номерний знак НОМЕР_1, він рухався по бульв. Лесі Українки в напрямку вул. Кіквідзе, яка має три смуги в одному напрямку. Поблизу будинку № 29 на бульв. ОСОБА_4, дорога, що має три смуги руху в одному напрямку, змінює напрямок руху, а саме права смуга передбачає рух прямо, а ліва смуга передбачає рух транспортних засобів в зворотньому напрямку (розворот).

Приблизно за 100 метрів від місця зміни напрямків руху по смугах в попутному напрямку та після здійснення ним розвороту його зупинив інспектор роти № 6 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_2, який повідомив йому, що він ніби-то порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху, а саме здійснив рух зі смуги, яка не передбачає рух транспортних засобів на розворот та перетнув подвійну горизонтальну суцільну лінію.

16 березня 2017 року інспектор склав відносно нього постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 255 грн..

Зі змістом постанови, яку склав інспектор він ознайомлений не був та її не підписував.

Позивач ОСОБА_1 заперечує обставини, викладені у постанові про адміністративне правопорушення, та вважає дії поліцейського незаконними і необґрунтованими.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив визнати незаконними дії інспектора роти № 6 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії БР № 757358 від 16 березня 2017 року; визнати постанову серії БР 757358 від 16 березня 2017 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, провадження по справі закрити.

В судовому засіданні від 19 травня 2017 року до участі в справі судом залучено до участі в справі в якості співвідповідача Головне управління патрульної поліції в м. Києві.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду від представника позивача надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи провести без участі позивача та його представника.

У судове засідання відповідач інспектор роти № 6 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_2 не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 управління патрульної поліції в м. Києві не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії БР № 757358 від 16 березня 2017 року, водій ОСОБА_1 16 березня 2017 року о 10 год. 55 хв., рухаючись на автомобілі НОМЕР_2, в м. Києві на бульв. ОСОБА_4, порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно оспорюваної постанови серії БР № 757358 від 16 березня 2017 року інспектор роти № 6 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_2, притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосовував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн..

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів (пункт 24).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно вимог ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2, 3 ст. 122, ст.126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 статті 258 КУпАП).

Відповідно до вимог ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

В силу приписів ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз'яснень п.п. 4,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачено адміністративну відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку та обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, строк оскарження постанови якщо оскаржувалася до вищестоящого органу обчисляється з наступного дня після прийняття цим органом рішення за скаргою.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, а тому суд вважає, що постанова інспектора роти № 6 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення серії БР № 757358 від 16 березня 2017 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Крім того, при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем, оскільки в матеріалах справи такі підтвердження відсутні. В матеріалах справи наявна лише постанова про притягнення позивача до адміністравтиної відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху.

Згідно вимог ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої ОСОБА_4, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

Щодо заявленої позивачем вимоги про закриття справи про адміністративне правопорушення слід зазначити, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України, яка кореспондується з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, оскарження рішень (постанов) субєктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення здійснюється шляхом подання адміністративного позову до місцевого загального суду як адміністративного суду. Однак адміністративні суди не наділені повноваженнями закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення, тому на підставі вищевикладеного суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача у закритті провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 122, 222, 245, 283 КУпАП, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 11, 71, 74, 159, 160, 167, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії інспектора роти № 6 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови про адміністративне правопорушення серії БР № 757358 від 16 березня 2017 року неправомірними.

Скасувати постанову інспектора роти № 6 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії БР № 757358 від 16 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ковальчук Л.М.