Справа № 127/1762/17
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/1762/17

Головуючий у 1-й інстанції: Жмудь О.О.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

18 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О.

секретар судового засідання: Гіюк Д.М.

за участі:

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Павич О.С.

представника відповідача: Сисак Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області про визнання протиправним рішення, зобов'язання зарахувати стаж та призначити пенсію на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, Головного Управління Пенсійного фонду у Вінницькій області про визнання протиправним рішення, зобов'язання зарахувати стаж та призначити пенсію на пільгових умовах.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 травня 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Представники відповідачів в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, просили вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що з 01.09.1976 року по 26.07.1979 рік позивач ОСОБА_2 навчався у Професійно-технічному училищі №1 м. Жмеринка за спеціальністю помічник машиніста тепловоза, і по закінченню отримав диплом серії НОМЕР_1.

В період з 31.07.1979 року по 10.08.1979 року працював дублером помічника машиніста тепловоза, електровоза, а з 11.08.1979 року по 22.04.1980 року машиністом тепловоза, електровоза в Локомотивному депо м. Жмеринка ім. 50 річчя Жовтня Південно Західна залізниця. Був звільнений 22.04.1980 року згідно п.3 ст. 36 Кодексу законів про працю УРСР у зв'язку з призовом на строкову службу в Радянській армії.

10.08.1982 року позивач був прийнятий помічником машиніста електровоза, тепловоза в Локомотивне депо Жмеринка ім. 50 річчя Жовтня Південно Західна залізниця, в подальшому, а саме 04.10.1982 року, останній був звільнений з вищевказаної посади згідно ч.1 ст.36 КЗпП УРСР.

З 15.10.1982 року по 03.11.1985 року позивач працював помічником машиніста локомотива в транспортному цеху Вінницького хімзаводу ім. Я.М. Свердлова.

04.11.1985 року позивач був переведений на посаду помічника машиніста локомотива, де пропрацював до 06.02.2002 року.

Листом від 14.09.2016р. №1922/06-35/02 Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області повідомило позивача про рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 06.09.2016р. №14, яким зараховано до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2, період роботи позивача на посаді помічника машиніста локомотива з 15.10.1982 року по 31.12.1991 року. Період роботи позивача машиністом локомотива з 01.01.1992 року по 06.02.2002 року зарахувати до пільгового стажу неможливо, оскільки, згідно Списків професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються пільгами на пенсію за вислугу років надається машиністам і помічникам машиністів, тепловозів, електровозів, дизель поїздів, електропоїздів, які безпосередньо здійснюють організацію і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах.

29.09.2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці №2348/06-33-3/02-2 від 14.12.2016 року, що викладене у формі протоколу № 11790 від 14.12.2016 року, відмовлено ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач не погодився із вказаними відмовами та звернувся до суду.

Вважаючи позовні вимоги частково обґрунтованими, суд першої інстанції прийняв рішення про часткове задоволення позову, яким:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_2 стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови ОСОБА_2, призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці №2348/06-33-3/02-2 від 14.12.2016 року, викладене у формі протоколу №11790 від 14.12.2016 року щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_2, до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173, період навчання у професійно-технічному училищі за фахом помічник машиніста тепловоза у період з 01.09.1976 року по 26.07.1979 року (2 роки 10 місяців і 26 днів), період роботи помічником машиніста електровоза і тепловоза у періоди з 11.08.1979 року по 22.04.1980 року, та з 10.08.1982 року по 04.10.1982 рів (10 місяців і 7 днів), період перебування на службі в Радянській армії у період з 02.05.1980 року по 03.05.1982 року (2 роки і 2 дні);

- зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця призначити ОСОБА_2, пенсію за віком на пільгових умовах пенсію згідно ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173 з дня звернення позивача до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця із заявою про призначення пенсії позивачу за віком на пільгових умовах, а саме з 29.09.2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Колегія суддів частково погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

До того ж, комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 25.11.2014 року у справі № 21-519а14.

Встановлено, що підприємство на якому працював позивач ліквідовано без правонаступників.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, передбачений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1. А згідно п. 3 даного Порядку підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Згідно п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Аналіз наведеної норми свідчить, що однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до списків, що діяли в період такої роботи. Вимоги щодо обов'язкового підтвердження документами умов праці до 21 серпня 1992 року та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.

Слід звернути увагу, що згідно Списків професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються пільгами на пенсію за вислугу років, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.91 р. № 10, які були чинні на час роботи позивача машиністом локомотива з 01.01.1992 року по 06.02.2002 року, передбачені пільги виключно машиністам і помічникам машиністів, тепловозів, електровозів, дизель поїздів, електропоїздів, які безпосередньо здійснюють організацію і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах.

Оскільки позивач у вказаний період працював помічником машиніста локомотива в транспортному цеху Вінницького хімзаводу ім. Я.М. Свердлова, тобто безпосередньо не здійснював організацію і не забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах, включити даний період роботи позивача до пільгового стажу немає підстав.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 06.09.2016р. №14 є обґрунтованим та правомірним, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області.

Встановлено, що управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» згідно рішення №2348/06-33-3/02-2 від 14.12.2016 року, що викладене у формі протоколу № 11790 від 14.12.2016 року, керувалось виключно висновками викладеними у рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 06.09.2016р. №14. Тому, управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці зарахувало до пільгового стажу позивача виключно період, про який йде мова у рішенні комісії, а саме з 15.10.1982 року по 31.12.1991 року. Разом з цим, управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці не врахувало наступного.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах застосовується п. 109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 р., за яким періоди служби у складі Збройних Сил СРСР, в органах міліції (тощо) прирівнюються за вибором особи чи до роботи, яка передувала, чи до роботи, яка була одразу після військової служби, а навчання в професійно-технічному закладі зараховується до роботи, яка була після його закінчення.

При цьому навчання, військова служба та робота на виборних посадах враховується в розмірі, що не перевищує всього наявного стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення. А під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або обіймала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах. Це передбачене Законом України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби».

Згідно ч.3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується також зокрема навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" від 10.02.1998 № 103/98-ВР встановлено гарантії соціального захисту учня, слухача та випускника професійно-технічного навчального закладу.

За змістом положень вказаної статті, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Таким чином, до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах зараховується лише термін навчання лише за умови роботи за відповідною спеціальністю (тобто роботи за спеціальністю за якою навчалася особа), та у випадку якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Оскільки позивач з 01.09.1976 року по 26.07.1979 рік навчався у Професійно-технічному училищі №1 м. Жмеринка за спеціальністю помічник машиніста тепловоза та після закінчення навчання працював за спеціальністю помічник машиніста тепловоза, а з 22.04.1980 року по 10.08.1982 року проходив строкову службу в Радянській армії, вказані періоди підлягають зарахуванню до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З урахуванням викладеного, матеріалами справи, підтверджується наявність у позивача стажу достатнього для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач в своїх позовних вимогах, які між іншим були задоволені судом першої інстанції, просить зарахувати спірні періоди до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії відповідно до вимог п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". При цьому, суд не є органом, до компетенції якого відноситься зарахування стажу роботи. Таким чином, суд своїм рішенням не може зараховувати стаж роботи. Разом з цим, суд надавши правову оцінку обставинам справи може підтвердити наявність у певної особи права на призначення пільгової пенсії відповідно до вимог п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, постанову суду першої інстанції належить скасувати і прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області про визнання протиправним рішення, зобов'язання зарахувати стаж та призначити пенсію на пільгових умовах скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови ОСОБА_2, призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці №2348/06-33-3/02-2 від 14.12.2016 року, викладене у формі протоколу № 11790 від 14.12.2016 року щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця призначити ОСОБА_2, пенсію за віком на пільгових умовах пенсію згідно ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173 з дня звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця із заявою про призначення пенсії позивачу за віком на пільгових умовах, а саме з 29.09.2016 року.

В задоволенні решти позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 липня 2017 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.