Справа № 820/2621/17
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 липня 2017 р. № 820/2621/17

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рубан В.В.

за участі

секретаря судового засідання Абояна І.І.,

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Диліжанс" до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 митниці ДФС, в якому з урахуванням уточнень просить суд визнати протиправним та скасувати Наказ ОСОБА_1 митниці ДФС №113 від 30.06.17 року про анулювання дозволу № М/0246/V/00 на відкриття та експлуатацію митного складу ТОВ Євро-Диліжанс.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що рішення, оформлене у вигляді Наказу ОСОБА_1 митниці ДФС №113 від 30.06.17 року про анулювання дозволу № М/0246/V/00 на відкриття та експлуатацію митного складу ТОВ Євро-Диліжанс, є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з грубим порушенням вимог митного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Представники позивача у судовому засідання підтримали доводи позовної заяви та просили суд прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, просили у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, зазначивши, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України з питань державної митної справи, а тому позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ТОВ «Євро-Диліжанс» є утримувачем митного складу відкритого типу (дозвіл на право відкриття та експлуатації митного складу на території України від 20.12.2012 № M/0246/V/00, площа 474,4м2) (далі Митний склад), що здійснює свою діяльність в зоні діяльності митного поста «Харків - Центральний».

Процедуру експлуатації митного складу відкритого типу ТОВ «Євро - Диліжанс», відповідно до положень ч.2 ст.425 МК України, затверджено керівником митниці 15.10.2013.

Вказаною процедурою визначено, що керуючим митним складом ТОВ «Євро-Диліжанс» являється ОСОБА_6, загальний контроль за експлуатацією митного складу, а також контроль надання звітності, покладено на митний пост «Харків-центральний».

Судовим розглядом встановлено, що 11.05.2017 року посадовими особами митниці складено протокол про порушення митних правил № 0401/80700/17 за ознаками статті 472 Митного кодексу України у відношенні декларанта ТОВ «Франко Трейд» гр. ОСОБА_7, безпосередніми предметами порушення митних правил, вчиненого гр. ОСОБА_7 є товар: «Готові сітки рибальські» у кількості 903 штуки, які надійшли на адресу ТОВ «Франко Трейд» та були попередньо поміщені в Митний режим митний склад за митною декларацією від 14.03.2017 року № UA807170/2017/302206 та розміщені на митному складі ТОВ «Євро - Диліжанс».

Відповідно до частини першої статті 511 Митного кодексу України товари - безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатися. Частиною другою цієї ж статті встановлено, що у разі виявлення порушень митних правил, передбачених статтями 471- 473, 476, 482-484 цього Кодексу, вилучення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які підлягають конфіскації відповідно до цих статей, а також відповідних документів є обовязковим.

ОСОБА_1 митниці ДФС від 04.05.2017 № 2714/20/20-70-20-04 декларанту ТОВ «Франко Трейд» гр. ОСОБА_7 направлено запрошення для участі у складанні протоколу про порушення митних правил на 12-00 11.05.2017 року. Проте гр. ОСОБА_7 не прибула до управління протидії митним правопорушенням митниці, внаслідок чого зазначені предмети правопорушення митницею не вилучені.

Із долучених до матеріалів справи документів, судом встановлено, з метою забезпечення вилучення товарів, які були обєктом митного порушення та знаходилися на складі підприємства-позивача, відповідач листом від 12.05.2017 року № 2810/20/20-70-20-04 повідомив керуючого митним складом ТОВ «Євро-Диліжанс» гр. ОСОБА_6 про проведення 15.05.2017 року о 12:00 процесуальної дії, повязаної з тимчасовим вилученням предметів порушення митних правил «Готові сітки рибальські» у кількості 903 штуки, які зберігаються у приміщенні митного складу ТОВ «Євро-Диліжанс» на підставі МД від 14.03.2017року № UA807170/2017/302206.

У визначений термін посадовими особами ОСОБА_1 митниці ДФС здійснено вихід за вказаною адресою, але приміщення митного складу були зачинені, керуючий митним складом ОСОБА_6 відсутній, що зафіксовано актом від 15.05.2017 року.

За фактом перешкоджання посадовим особам митниці під час здійснення нею провадження в справі про порушення митних правил у доступі до товарів (предметів правопорушення) відносно керуючого складом ТОВ «Євро - Диліжанс» ОСОБА_6 складено протокол про порушення митних правил від 24.05.2017 року № 0457/80700/17 за ознаками частини 1 статті 474 Митного кодексу України.

На підставі того, що товари, безпосередні предмети порушення митних правил у справі № 0401/80700/17, вилучені не були, посадовим особам митниці доступ до вказаних товарів представниками ТОВ «Євро-Диліжанс» наданий не був, 29.05.2017 у звязку з невиконанням утримувачем митного складу ТОВ «Євро - Диліжанс» вимог, встановлених Митним кодексом України щодо забезпечення безперешкодного доступу посадових осіб митниці до товарів, які перебувають під митним контролем та підлягали тимчасовому вилученню в рамках провадження у справі про порушення митних правил, ОСОБА_1 митницею ДФС видано наказ за № 88 «Про зупинення дії дозволу», яким зупинено дію дозволу №M/0246/V/00 на відкриття та експлуатацію митного складу ТОВ «Євро - Диліжанс» строком до 30 днів, з дати видання вказаного наказу, але не більше, ніж до моменту усунення виявлених недоліків.

16.06.2016 року (тобто під час дії наказу від 29.05.2017 №88 «Про зупинення дії дозволу») митницею направлено листа на адресу ТОВ «Євро-Диліжанс» за № 3724/20/20-70-20-04, яким керуючого митним складом ОСОБА_6 повідомлено про необхідність прибуття 23.06.2017 об 11:00 у приміщення митного складу ТОВ «Євро-Диліжанс» для забезпечення вилучення предметів порушення митних правил. Вказаний лист направлено з рекомендованим повідомленням про вручення, та отримано адресатом 21.06.2017 року, проте доступу посадовим особам митниці до приміщень митного складу ТОВ «Євро-Диліжанс» повторно не надано, що зафіксовано відповідним актом.

У подальшому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 412 МК України відповідачем винесено наказ ОСОБА_1 митниці ДФС від 30.06.2017 № 113 про анулювання дозволу № M/0246/V00 від 19.12.2012.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність положенням ч.3 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

Виходячи з положень частини 1 статті 546 Митного кодексу України ОСОБА_1 митниця ДФС є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 404 Митного кодексу України до одного із видів діяльності, контроль за провадженням якого здійснюється органами доходів і зборів належить відкриття та експлуатація митного складу.

Згідно частини 1 статті 424 Митного кодексу України митний склад - це відповідним чином облаштоване складське приміщення, резервуар, холодильна чи морозильна камера, критий чи відкритий майданчик, призначені для зберігання товарів під митним контролем.

Як передбачено частиною 3 статті 406 Митного кодексу України дозвіл на провадження діяльності митного складу надається митницею, в зоні діяльності якої розташовані відповідні території, приміщення, резервуари, холодильні чи морозильні камери, криті чи відкриті майданчики, які можуть використовуватися при провадженні цього виду діяльності, в порядку, визначеному цим Кодексом, з обовязковим подальшим повідомленням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку надання складським обєктам статусу «митний склад» та позбавлення такого статусу» від 16.07.2015 № 835, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.08.2012 за № 1324/21636 (далі - Порядок № 835) визначені форми, порядок подання та розгляду заяв, порядок надання, зупинення дії, анулювання дозволів на провадження діяльності митного складу.

Згідно положень статті 411 Митного кодексу України дозволи на провадження видів діяльності, зазначених у пунктах 2-6 статті 404 цього Кодексу, діють безстроково. Разом з цим, згідно з ч.ч. 1, 2 статті 412 Митного кодексу України, пунктів 5.1. - 5.2. Порядку № 835 дозволи можуть бути анульовані або їх дія може зупинятися на строк до 30 днів органами, уповноваженими надавати ці дозволи у випадку невиконання підприємством вимог, встановлених цим Кодексом, актами Кабінету Міністрів України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - в межах строку, встановленого частиною першою цієї статті, але не більше, ніж до моменту виконання цих вимог; закінчення строків дії договорів оренди територій, приміщень, резервуарів, холодильних чи морозильних камер, критих чи відкритих майданчиків, які використовуються при провадженні видів діяльності, зазначених у статті 404 цього Кодексу, якщо такі договори укладалися; заяви підприємства, якому надано дозвіл.

Невиконання підприємством вимог, встановлених Митним кодексом України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів, фіксується шляхом складання протоколу та/або акта, складання якого передбачено статтею 343 Митного кодексу України.

Наказ митниці про зупинення дії Дозволу повинен містити 1) причини та строк зупинення; 2) вимогу до утримувача Митного складу щодо усунення недоліків із зазначенням відповідно до Митного кодексу України кінцевої дати усунення таких недоліків (крім випадку зупинення дії Дозволу за заявою утримувача Mитного складу); 3) попередження про подальше анулювання Дозволу у разі невиконання вимог, зазначених у цьому наказі (крім випадку зупинення дії Дозволу за заявою утримувача Mитного складу).

Таким чином, Порядком № 835 чітко визначений як один із способів фіксації невиконання утримувачем митних складів вимог, встановлених Митним кодексом України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів складання протоколу.

При цьому, суд звертає увагу, що в розумінні Порядку № 835 достатньою підставою для фіксації невиконання утримувачем митних складів вимог, встановлених Митним кодексом України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади є саме факт складання протоколу про порушення митних правил, а не винесення органом доходів і зборів/судом відповідної постанови у справі про порушення митних правил.

Суд зауважує, що відповідно до частини 1 статті 323 Митного кодексу України посадові особи органів доходів і зборів у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами України, з метою здійснення митного контролю мають право безперешкодного доступу на територію чи в приміщення будь-якого підприємства незалежно від форми власності та сфери управління, де знаходяться або можуть знаходитися товари, що підлягають митному контролю.

Відповідно до пункту 2.3. Порядку № 835 утримувач митного складу зобовязаний серед іншого забезпечувати безперешкодний доступ посадових осіб митниці під час здійснення ними службових обовязків до товарів, розміщених на митному складі, та документів на них, створювати цим особам належні умови для роботи на митному складі, надавати необхідні для роботи приміщення, компютерну техніку, обладнання й засоби звязку.

Судовим розглядом встановлено, що підставами для зупинення дії дозволу №M/0246/V/00 на відкриття та експлуатацію митного складу ТОВ «Євро-Диліжанс» стало складання протоколу про порушення митних правил від 24.05.2017 року №0457/80700/17 за фактом ознак порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 474 Митного кодексу України.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що 16.06.2016 року (тобто під час дії наказу від 29.05.2017 №88 «Про зупинення дії дозволу») митницею направлено листа на адресу ТОВ «Євро-Диліжанс» за № 3724/20/20-70-20-04, яким керуючого митним складом ОСОБА_6 повідомлено про необхідність прибуття 23.06.2017 об 11:00 у приміщення митного складу ТОВ «Євро-Диліжанс» для забезпечення вилучення предметів порушення митних правил. Вказаний лист направлено з рекомендованим повідомленням про вручення, та отримано адресатом 21.06.2017 року, проте доступу посадовим особам митниці до приміщень митного складу ТОВ «Євро-Диліжанс» повторно не надано, що зафіксовано відповідним актом.

Згідно положень п. 5.5. розділу V Порядку № 835 у разі виявлення утримувачем митного складу бажання відновити дію Дозволу (у разі зупинення дії Дозволу за заявою цього утримувача митного складу) або після усунення порушень та недоліків утримувач митного складу звертається із заявою до митниці з проханням провести огляд територій і приміщень митного складу. За результатами огляду оформлюється акт, складання якого передбачено статтею 343 Митного кодексу України.

27.06.2017 відповідачем отримано повідомлення ТОВ «Євро-Диліжанс» про усунення обставин, що стали підставою для зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу від 27.06.2017 № 112.

Із дослідженого в судовому засіданні повідомлення позивача вбачається, що воно не містить інформації про усунення порушень, які стали підставою для зупинення дії дозволу та прохання про проведення огляду територій і приміщень митного складу, та надання доступу до товару «готові сітки рибальські» у кількості 903 штуки, який зберігається на митному складі ТОВ «Євро-Диліжанс» на підставі митної декларації від 14.03.2017 № UA807170/2017/302206 для забезпечення їх тимчасового вилучення у відповідності до статті 511 Митного кодексу України, не пропонувався здійснити.

Таким чином, порушення, які стали підставою для зупинення дії дозволу № M/0246/V00, у визначений ч. 1 ст. 412 Митного кодексу України та наказом ОСОБА_1 митниці ДФС від 29.05.2017 № 88, утримувачем митного складу ТОВ «Євро-Диліжанс» не усунені.

В подальшому, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 412 Митного кодексу України відповідачем винесено наказ ОСОБА_1 митниці ДФС від 30.06.2017 № 113 про анулювання дозволу № M/0246/V00 від 19.12.2012.

В судовому засіданні як на підставу задоволення позовних вимог позивач послався на несвоєчасне (18.05.2017 року) отриманням листа ОСОБА_1 митниці ДФС від 12.05.2017 № 2810/20/20-70-20-04. З цього приводу суд зазначає наступне.

В судове засідання позивачем надано копію з журналу реєстрації вхідної документації та для огляду наданий оригінал вказаного журналу, де відсутня інформація про реєстрацію вказаного листа.

Суд, оглянувши в судовому засідання зміст Журналу вхідної кореспонденції, встановив, що останній дійсно не містить запису про реєстрацію вхідного листа ОСОБА_1 митниці ДФС від 12.05.2017 № 2810/20/20-70-20-04, проте він не прошитий, не пронумерований та не скріплений печаткою, а отже у суду відсутні підстави вважати вказаний документ належним доказом у справі в порядку, визначеному ст.70 КАС України.

Із дослідженого в судовому засіданні листа ОСОБА_1 митниці ДФС від 12.05.2017 № 2810/20/20-70-20-04, адресованого керуючому митним складом ТОВ «Євро-Диліжанс» ОСОБА_6, судом встановлено, що він переданий працівниками управління протидії митним правопорушенням засобами факсимільного звязку з відповідною фіксацією на самому листі часу передачі та факту отримання вказаного листа ОСОБА_8, яка згідно з обліковою карткою ТОВ «Євро-Диліжанс» є головним бухгалтером даного підприємства за номером телефону 057-751-86-05.

Суд, ставиться критично, до посилання представників позивача на той факт, що у період з 01.05.2017 року по 14.05.2017 року гр. ОСОБА_8 перебувала у відпустці без збереження заробітної плати та надання копії наказу з цього приводу (наказ № 100 від 28.04.2017 року), оскільки, крім копії наказу на підтвердження вказаного факту позивачами не надані жодні докази, як то докази фіксації вказаного наказу у Журнал реєстрації наказів з кадрових питань, табеля робочого часу.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що посадові особи ТОВ «Євро-Диліжанс» були обізнані з запланованою датою та часом проведення посадовими особами митниці процесуальних дій у приміщенні митного складу.

Щодо направлення протоколу про порушення митних правил від 24.05.2017 року № 0457/80700/17, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що вищевказаний протокол про порушення митних правил, направлено засобами поштового звязку разом з листом митниці від 25.05.2017 року № 3132/20/20-70-20-04 на адресу керуючого митним складом ТОВ «Євро - Диліжанс» ОСОБА_6: 61075, м.Харків, вул. Ф.Карла, 29/61.

Посилання представників позивача на той факт, що адреса ОСОБА_6 у вказаному поштовому направленні та інших відправленнях йому адресованих, зазначена невірно, а саме, не зазначено: АДРЕСА_1., суд не приймає до уваги, оскільки на думку суду, це не є помилкою в адресі отримувача та не перешкоджає доставці поштового відправлення вказаному адресату за належною адресою.

Відповідно до ч.8 ст. 494 Митного кодексу України передбачено, що протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

Крім того, як встановлено судом, 15.06.2017 року ОСОБА_1 митницею ДФС отримано заяву уповноваженої особи позивача щодо надання копії протоколу про порушення митних правил № 0457/80700/17, який був направлений йому листом від 20.06.2017 року № 3768/20/20-70-20-02 та вручений адресату 03.07.2017 року.

Щодо посилань позивача на протиправність протоколу №0401/80700/17 від 11.05.2017року, який став підставою для спроби здійснення доступу до митних товарів та його оскарження, суд зазначає наступне.

В силу положень ч.1,4 ст.72 КАС України не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили; вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

В судове засідання доказів визнання протиправними дій відповідача по складанню протоколу №0401/80700/17 від 11.05.2017 року або скасування прийнятих за його наслідками рішень не надано, як і не встановлено судом в порядку, визначеному ст.11 КАС України.

Суд також не наділений повноваженнями на перевірку правомірності зазначених вище дій/рішень, оскільки вони вчинені/прийняті відносно іншого субєкта господарювання та прямо не порушують субєктивних прав позивача.

Крім того, у судовому засіданні, представником позивача як на підставу задоволення позовних вимог зроблено посилання на те, що протягом дії наказу ОСОБА_1 митниці ДФС від 29.05.2017 №88 «Про зупинення дії дозволу» приміщення митного складу ТОВ «Євро-Диліжанс» неодноразово відчинялося в присутності посадових осіб митниці, що підтверджується відповідним журналом, отже митниця мала змогу вилучити з вказаного складу товар «Готові сітки рибальські». Оцінюючи такі доводи відповідача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судовим розглядом встановлено, що у період з 29.05. по 30.06.2017 року митні формальності в приміщеннях митного складу ТОВ «Євро-Диліжанс» виконувалися тричі: 29.05.2017 , 30.05.2017, та 26.06.2017 на підставі заяв підприємств про виконання митних формальностей органами доходів і зборів поза місцем розташування цих органів.

Відповідно до ч. 8 ст. 247 Митного кодексу України за виконання митних формальностей органами доходів і зборів поза місцем розташування органів доходів і зборів або поза робочим часом, установленим для них, із заінтересованих осіб справляється плата у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, та в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядком справляння плати за виконання митних формальностей органами доходів і зборів поза місцем розташування цих органів або поза робочим часом, установленим для них, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.12.2013 №804 (далі - Порядок № 804), визначено, що плата нараховується за виконання митних формальностей поза місцем розташування органів доходів і зборів або поза робочим часом, установленим для цих органів (пункти 1.1, 2.1, 2.5 Порядку № 804) за розмірами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2003 №93 «Про справляння плати за виконання митних формальностей митними органами поза місцем розташування митних органів або поза робочим часом, установленим для митних органів».

Згідно з пунктами 2.5-2.7 Порядку № 804 плата нараховується за кожну повну або неповну годину виконання митних формальностей поза місцем розташування органів доходів і зборів або поза робочим часом, установленим для цих органів, незалежно від кількості посадових осіб органів доходів і зборів, залучених до їх проведення.

До часу, витраченого посадовою особою органів доходів і зборів на виконання митних формальностей поза місцем розташування цих органів, зараховується також час, витрачений нею на проїзд до місця проведення митних формальностей та у зворотному напрямку.

Плата справляється за кожним письмовим зверненням окремо з урахуванням кількості витрачених на виконання митних формальностей годин роботи посадової особи органів доходів і зборів, яка виконує такі митні формальності, незалежно від кількості оформлених митних декларацій.

Таким чином, за виконання саме митних формальностей підприємствами заявниками сплачувалися кошти, що унеможливлює виконання митницею процесуальних дій в приміщеннях складу ТОВ "Євро-Диліжанс" та тимчасового вилучення з вказаного складу товару «Готові сітки рибальські».

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що тимчасове вилучення товару не є адміністративним стягненням за порушення митних правил, на що посилався позивач в своїх поясненнях.

Тимчасове вилучення товарів у відповідності до статті 508 Митного кодексу України є однією з процесуальних дій, які виконуються посадовими особами органів доходів і зборів з метою отримання доказів, необхідних для вирішення цієї справи.

При цьому, частиною 2 статті 511 Митного кодексу України визначено, що у разі виявлення порушень митних правил передбачених ст.ст. 471-473, 476, 482-484 цього Кодексу, вилучення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які підлягають конфіскації відповідно до цих статей, а також відповідних документів є обовязковим.

Одночасно з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи з положень статей 494, 508, 511 Митного кодексу України тимчасове вилучення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, може відбуватися як одночасно зі складанням протоколу про порушення митних правил так і самостійно, що спростовує вищезазначені доводи позивача про неможливість вилучення товару до розгляду справи про порушення митних правил.

У відповідності до частини 2 статті 544 Митного кодексу України боротьба з порушеннями митних правил є одним із основних завдань органів доходів і зборів.

Крім того, виходячи із положень частини 1 статті 7 Митного кодексу України боротьба з порушеннями митних правил є одним із елементів державної митної справи.

Одночасно з цим, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 8 Митного кодексу України одним із принципів на основі яких здійснюється державна митна справа є виключні повноваження органів доходів і зборів України щодо і і здійснення.

Статтею 486 Митного кодексу України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення іі з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу (зокрема і здійснення тимчасового вилучення товарів), розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у звязку з оскарженням.

Згідно з частиною 1 статті 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані серед іншого встановлюються: товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил.

А частиною 2 вказаної статті Кодексу визначено, що посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Виходячи з положень частини 5 статті 238 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, вилучені відповідно до статті 511 Митного кодексу України можуть зберігатися на складах органів доходів і зборів.

Відповідно до частини 1 статті 239 Митного кодексу України під складами органів доходів і зборів розуміються складські приміщення, резервуари, криті та відкриті майданчики, холодильні чи морозильні камери, які належать органам доходів і зборів або використовуються ними і спеціально обладнані для зберігання товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

При цьому, згідно з частиною 4 статті 239 Митного кодексу України товари, які через свої властивості не можуть зберігатися на складі органу доходів і зборів, за рішенням керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обовязки, можуть передаватися органами доходів і зборів на зберігання підприємствам, на складах яких створено необхідні умови для належного зберігання таких товарів. Для цілей цього Кодексу таке зберігання вважається зберіганням на складі органу доходів і зборів.

Одночасно з цим, частиною 3 статті 243 Митного кодексу України визначено, що якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби можуть бути видані власникові або уповноваженій ним особі лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися. При цьому у разі припинення провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення витрати органу доходів і зборів на зберігання зазначених вище товарів, транспортних засобів власником цих товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою не відшкодовуються.

Таким чином, прийняття рішення про тимчасове вилучення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил та визначення подальшого їх місця зберігання є виключною компетенцією митниці.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про те, що предявлені вимоги позивача є необґрунтованими, відповідач в судовому засіданні довів, що при винесенні оскаржуваного рішення діяв у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений діючим законодавством, а отже наявні підстави відмовити в задоволенні позовних вимог.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 160 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Диліжанс" до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 28.07.2017р.

Суддя Рубан В.В.