Справа № 823/408/17
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/408/17 Головуючий у 1-й інстанції:Тимошенко В.П. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

25 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Кривохижій О.О.,

за участю представника відповідача - Якиляшек І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого листом від 16.09.2016 №7883/6-16, про відмову у затвердженні позивачу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність із земель державної власності, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адмінмежах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за межами населеного пункту; зобов'язання повторно розглянути заяву позивача від 02.09.2016 (вх.№17018/0/5-16-СГ) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність із земель державної власності, площею 2,0000 га (кадастровий номер НОМЕР_1), для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адмінмежах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивач звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, в зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом Головного управління Держземагентства у Черкаській області № 23-2281/14-14-СГ від 24.07.2014 ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності у власність, розташованої в адмінмежах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за межами населеного пункту; орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Приватним підприємством «Землемір» розроблений проект землеустрою щодо відведення позивачеві вказаної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, на підставі якого 22.04.2016 відділом Держгеокадастру у Чорнобаївському районі Черкаської області внесені відповідні відомості в державний земельний кадастр щодо реєстрації цієї земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера НОМЕР_1.

Вказаний проект землеустрою погоджено відділом Держгеокадастру у Чорнобаївському районі Черкаської області, що підтверджується відповідним висновком від 21.04.2016 №583.

09 червня 2016 року в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області затверджений висновок державної експертизи землевпорядної документації, згідно з яким представлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності у власність площею 2,0000 га гр. ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства, розташованої в адмінмежах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за межами населеного пункту, відповідає вимогам земельного законодавства та діючих нормативно-методичних документів, встановленим нормам і правилам та оцінюється позитивно; зауваження до землевпорядної документації відсутні.

02 вересня 2016 року позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області.

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області листом від 16.09.2016 №7883/6-16 повідомило позивача, що проект землеустрою, поданий на затвердження до Головного управління, розроблений всупереч наказу ГУ Держземагентства у Черкаській області від 24.07.2014 №23-2278/14-14-СГ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а саме: картографічні матеріали з визначеними на них контурами місця розташування земельної ділянки, яку ОСОБА_3 має намір отримати у власність не відповідають графічним матеріалам розташування земельної ділянки, вказаної в наказі про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. Тобто, проект розроблений на дві різні земельні ділянки.

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області діяло в межах повноважень, встановлених законом.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в області затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 03 лютого 2015 року № 14, Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане.

Голова місцевої державної адміністрації координує діяльність Головного управління і сприяє йому у виконанні покладених на нього завдань.

Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Відповідно до пп. 12 п. 4 Положення Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно зі статтею 22 Земельного кодексу України, громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства передаються у власність та надаються у користування землі, віднесені до категорії земель сільськогосподарського призначення, якими визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Положеннями п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно частини 6 статті 116 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно частини 9 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області мало право приймати рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, картографічні матеріали в проекті землеустрою з визначеними на них контурами місця розташування спірної земельної ділянки, яку ОСОБА_3 має намір отримати у власність і на яку подала заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки не відповідають графічним матеріалам розташування земельної ділянки, вказаної в наказі про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Колегія суддів зазначає, що позивачем до клопотання від 28.03.2014 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,0000 га додано викопіювання з плану адміністративних меж Великобурімської сільської ради із нанесенням меж земельної ділянки державної власності орієнтовною площею 2,000 га, яка планується для передачі в приватну власність гр. ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства.

Наказом № 23-2281/14-14-СГ позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. В подальшому, позивач надав заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність Головним управлінням, до якої додано графічний матеріал бажаного місця розташування земельної ділянки.

На даному графічному матеріалі земельна ділянка має форму квадрату, а на викопіюванні з плану адміністративних меж Великобурімської сільської ради із нанесенням меж земельної ділянки державної власності орієнтовною площею 2,000 га, яка планується для передачі в приватну власність гр. ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства бажана земельна ділянка має форму прямокутника.

Крім того, згідно доданих до заяв про надання дозволу на розробку проекту землеустрою графічних матеріалів місце розташування земельної ділянки, на яку претендує ОСОБА_3, співпадає з місцем розташування земельної ділянки, на яку претендують ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Наведені вище обставини також підтверджуються дослідженим судом апеляційної інстанції оригіналом справи №03-01-06 том 104 «Накази щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення та документи до них», наданий представником відповідача на виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що картографічні матеріали в проекті землеустрою з визначеними на них контурами місця розташування спірної земельної ділянки, яку позивач має намір отримати у власність, не відповідають графічним матеріалам розташування земельної ділянки, вказаної в наказі про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Доводи апелянта з приводу того, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги той факт, що в березні 2014 року відповідач втратив документи позивача, з якими вона зверталася до нього і видав наказ № 23-22881/14-14-СГ з порушенням строків, встановлених ст. 118 Земельного кодексу України, на підставі відновлених копій документів, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки на підтвердження зазначеного апелянтом не надано жодних доказів.

З приводу направлення позивачем до правоохоронних органів заяву про вчинення службовими особами Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області злочинів, передбачених статтями 366-367 Кримінального кодексу України під час розгляду поданих нею документів, колегія суддів зазначає, що вказана обставина не заслуговує на увагу, оскільки матеріали справи доказів цьому також не містять.

Крім того, колегія суддів зазначає про відсутність жодних відомостей про наявність вироку суду, який відповідно до частини 1 ст. 72 КАС України може бути належним доказом на підтвердження певних обставин по справі

Стосовно посилань апелянта на те, що справу судом першої інстанції розглянуто без її участі, в зв'язку з чим вона була позбавлена можливості надати пояснення по справі, обґрунтувати свою позицію, подати додаткові клопотання та докази, дослідити та спростувати доводи і заперечення відповідача, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки позивач не була позбавлена вказаної можливості під час апеляційного розгляду справи, чого нею зроблено не було.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального та права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно, оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Ухвалу в повному тексті виготовлено 26 липня 2017 року.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.