Справа № 325/567/17(2-а/325/11/17)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2017 рокусправа № 325/567/17(2-а/325/11/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Приазовського районного суду Запорізької області від 10 травня 2017 р.

у справі № 325/567/17(2-а/325/11/17)

за позовом ОСОБА_1

до Начальника відділу прикордонної служби "Приазовськ" ОСОБА_2

про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника відділу прикордонної служби «Приазовськ» ОСОБА_2, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 044094 від 28 березня 2017 року, на підставі якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 202 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн.00 коп.

Постановою Приазовського районного суду Запорізької області від 10 травня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що висновки суду попередньої інстанції про наявність складу правопорушення є помилковими. Вказує, що ніякого правопорушення скоєно ним саме у внутрішніх водах України, на які розповсюджується юрисдикція відповідача та в яких позивач зобов'язаний дотримуватись режимних правил перебування у внутрішніх водах України не було.

Сторони до суду не зявилися. Про день, місце та час розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є належний доказ, що дає судові підстави для застосування положень частини 4 статті 196 КАС України.

У звязку з неявкою сторін фіксування судового засідання не здійснювалось, відповідно ч.1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що 24.03.2017 року о 06-30 год. на березі Азовського моря в районі спуску по вул.Петровського в с.Степанівка-1 Приазовського району в 3 км на схід від о/б46А, було виявлено гр.ОСОБА_1, який здійснив підхід до берега м/с «Язь» без номерів поза межами обєкту базування, та здійснив плавання в межах контрольованого прикордонного району без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги ч.3 статті 23 Закону України «Про Державний кордон України».

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 044094 від 24 березня 2017 року та постанови про накладення адміністративного стягнення № 044094 від 28 березня 2017 року гр.ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 24 березня 2017 року здійснив плавання в межах контрольованого прикордонного району без документів що посвідчують особу. Враховуючи, що гр.ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст..202 КУпАП, а також обставини передбачені ч.2 ст.33,34,35 КУпАП, постановою № 044094 від 28 березня 2017 року на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119,00 грн.

Позивач, вважаючи вказану постанову незаконною, звернувся до суду з даним позовом про її скасування.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції, з висновками якого не погоджується суд апеляційної інстанції, виходив з того що дії гр.ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення передбаченого статтею 202 КУпАП, а тому позивача обґрунтовано притягнуто до відповідальності за ст. 202 КУпАП України.

За приписами частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (ч. 1 ст. 254 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За правилами ч.ч. 2, 3, 4 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 268 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

В свою чергу, обовязковою умовою для розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є наявність даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою став протокол про адміністративне правопорушення № 044094, складений відносно гр.ОСОБА_1 24.03.2017 року.

Проте, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі якого і винесено оскаржувану постанову, не вказаного нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення, що зафіксовано цим протоколом.

Також, зазначений протокол не підписаний з боку позивача та не містить інформації щодо отримання його екземпляру або інформації щодо відмови позивача у підписанні і отриманні протоколу.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, що складений відносно позивача, вказано про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо позивача призначено на 28.03.2017 року о 14 год. 30 хв.

Водночас, як вже зазначалось вище, протокол про адміністративне правопорушення не містить жодного підпису позивача та відповідно не містить інформації про повідомлення позивача про дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Будь-яких інших доказів підтвердження того, що позивач був повідомлений про дату та час розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення відповідачем не надано.

Разом з цим, за змістом оскаржуваної постанови вбачається, що позивач не був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, з наведеного вбачається, що відповідачем був здійснений розгляд справи про правопорушення відносно позивача без отримання ним протоколу про адміністративне правопорушення, а також без повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є порушенням ст.ст. 254, 268 КУпАП.

Прийнявши оскаржувану постанову відповідач не перевірив чи сповіщено особу, що притягується до адміністративної відповідальності, про час і місце розгляду справи, що не відповідає наведеним положенням КУпАП.

Також, відповідач прийняв оскаржувану постанову на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, в якому взагалі не визначено нормативного акту, який передбачає відповідальність за правопорушення, що зафіксовано цим протоколом, що суперечить ст. 256 КУпАП.

В свою чергу, в оскаржуваній постанові, як на підставу для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач посилається на положення ст. 202 КУпАП.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого прийнята оскаржувана постанова таких посилань не містить.

Крім того, колегія суддів зазначає, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 202 КУпАП є порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах вїзду виїзду.

Однак, в оскаржуваній постанові не визначено, яке саме допущено порушення позивачем, із перелічених у ст. 202 КУпАП, які вчинені дії позивачем або бездіяльність, що є порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах вїзду виїзду.

Зазначені обставини свідчать, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач не повно з'ясував обставини встановленого порушення, його склад.

За змістом ст. 22 Закону України «Про державний кордон України» з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони.

Контрольовані прикордонні райони встановлюються, як правило, в межах території району, міста, селища, сільради, прилеглої до державного кордону України або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби України. До контрольованого прикордонного району включаються також територіальне море України, внутрішні води України і частина вод прикордонних річок, озер та інших водойм України і розташовані в цих водах острови.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки наведеним обставинам, не встановлено чи є берег Азовського моря в районі спуску по вул. Петровського в с.Степанівка-1 Приазовського району в 3 км на схід від о/б46А прикордонними водами.

При розгляді даної адміністративної справи суд повинен керуватися порядком здійснення адміністративного судочинства, КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. ст.198, 202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Приазовського районного суду Запорізької області від 10 травня 2017 р. у справі № 325/567/17(2-а/325/11/17) - скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії начальника відділу прикордонної служби "Приазовськ" ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 202 КУпАП.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 044094 від 28 березня 2017 року, на підставі якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 202 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн.00 коп.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 26.07.2017 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак