Справа № 534/258/17
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 р. Справа № 534/258/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.04.2017р. по справі № 534/258/17

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду першої інстанції з позовом в якому просила:

- визнати дії Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не включення з 04.04.2012р. розмірів матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та компенсації за невикористану відпустку, яка була обчислена для призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» (з наступними змінами та доповненнями, в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) - неправомірними;

- зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у відповідності до положень ст. 37 Закону України «Про державну службу» (з наступними змінами та доповненнями, в редакції, що діяла на день призначення пенсії) з 04.04.2012р. здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, включивши до складу заробітної плати, що була обрахована для призначення пенсії, розміри матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку всього на суму 43 361,39 грн. та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму пенсійних виплат за період з 04.04.2012р. по день проведення остаточних розрахунків з урахуванням фактично виплачених сум пенсій за цей же період;

- зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з 04.04.2012р. перерахувати та привести у відповідність частину пенсії ОСОБА_1 у вигляді її індексації, з урахуванням привільно обрахованого розміру пенсі, без пере визначення базового місяця для індексації пенсії наростаючим підсумком відповідно до п.п. 1-1 п. 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003р. № 1078 та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакціях, що діяли до 31.12.2015р.) і виплатити недоплачені суми.

Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.04.2017р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не включення з 04.04.2012р. розмірів матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань, індексації та компенсації за невикористану відпустку в заробітну плату, яка була обчислена для призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі ст. 37 ЗУ «Про державну службу» (з наступними змінами та доповненнями, в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин).

Зобов'язано Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у відповідності до положень ст.37 Закону України «Про державну службу», що діяла на день призначення пенсії, здійснити з 04.04.2012р. перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної ОСОБА_1, включивши до складу заробітної плати, що була обрахована для призначення пенсії, розміри матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму пенсійних виплат за період з 04.04.2012р. по день проведення остаточних розрахунків з урахуванням фактично виплачених сум пенсій за цей період.

Зобов'язано Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з 04.04.2012р. перерахувати та привести у відповідність частину пенсії ОСОБА_1 у вигляді її індексації, з урахуванням правильно обрахованого розміру пенсії без пере визначення базового місяця для індексації пенсії наростаючим підсумком відповідно до підпункту 1-1 пункту 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 та ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакціях, що діяли до 31.12.2015р.) і виплатити недоплачені суми.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 640 грн.

Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - відповідач), не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, не врахування доводів пенсійного органу, що такі види допомоги , як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення, грошова винагорода державним службовцям за сумлінну працю не включаються до заробітної плати при обчисленні пенсії,а тому пенсія позивачу була обчислена у відповідності до вимог законодавства, просило скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, в зв'язку з чим фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України не здійснювалося.

Від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з підстав перебування її на стаціонарному лікуванні до 28.07.17р., до якого надано копію листка непрацездатності, виписку з медичної картки.

Колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки позивач належним чином повідомлена про розгляд справи, від неї не надходило заяви про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи з її обов'язкової участю, а тому неявка представника позивача з поважних причин до суду не є підставою для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечення проти неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 09.04.2012р. є пенсіонером, перебуває на обліку в Кременчуцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію за віком призначену відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII виходячи з розрахунку 80% розміру місячної заробітної плати.

При призначенні пенсії позивачу були використані довідки від 09.04.2012р., 02.04.2012р. № 94 та № 53 відповідно. (а.с. 10, 11)

Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області виплачує щомісяця позивачу пенсію в розмірі, який обчислений із заробітної плати без врахування фактично отриманих позивачем у складі заробітної плати: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та компенсації за невикористану відпустку з яких сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

20.12.2016р., за наслідками звернення позивача до пенсійного органу з приводу роз'яснення розрахунку пенсії, відповідачем повідомлено позивача про відсутність підстав для перерахунку, оскільки пенсія призначена з урахування довідок про складові заробітної плати, з яких враховано: посадовий оклад з урахуванням доплати за ранг та надбавки за вислугу років на момент виникнення права на призначеня/перерахунок пенсії; надбавка за високі досягнення у праці визначена за 24 місяці перед зверненням за призначенням пенсії; премія визначена за 24 місяці перед зверненням за призначенням пенсії; премія до державних, професійних свят визначена за 24 місяці перед зверненням пенсії . (а.с. 8)

Позивач, не погодившись із вказаними діями відповідача, звернулась до суду із даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов частково суд першої інстанції виходив з того, що отримувані державним службовцем суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії), на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці", в структуру заробітної плати входить додаткова заробітна плата, а це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Також до заробітної плати відносяться інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з ч. 2, 6, 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993р. (в редакції, що діяла на час призначення позивачеві пенсії), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про державну службу", державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Таким чином, виплата грошової компенсації за невикористану відпустку та матеріальної допомоги передбачена законом, а повноваження щодо встановлення конкретних розмірів посадових окладів, матеріальної допомоги, доплат делеговані Кабінету Міністрів України.

Відповідно до абз. 4 п. 2 Постанови КМУ від 17.07.2003р. № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», індексації підлягає оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер. Індексація заробітної плати являє собою дохід, з якого відповідно до статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів відповідно до чинного законодавства день одержання заробітку (виплат, доходу).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що матеріальна допомога, індексація заробітної плати та компенсація за невикористану відустку входять до системи оплати праці державного службовця.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного податку на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску також: є працівники - громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, установах та організаціях, в інших юридичних осіб - підприємців на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, у фізичних осіб на умовах трудового договору контракту). Тобто працівники, які працюють - перебувають у трудових відносинах з організацією - є застрахованими особами та підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Разом з тим, стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004р. №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004р. за №114/8713, фонд додаткової заробітної плати включає, зокрема, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, матеріальну допомогу, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом), виплати соціального характеру.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Такий висновок викладений у правових позиціях Верховного суду України у постановах від 06 листопада 2013 року у справі № 21-350а-13 та від 03 червня 2014 року у справі 21-134а14

Зокрема, у постанові від 03 червня 2014 року (справа №21-134а14), Верховний Суд України звернув увагу, що перевага у таких випадках має надаватись не положенням законів України "Про державну службу" та "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 були нараховані та виплачені суми матеріальної допомоги у розмірі - 30746,45 грн., індексації заробітної плати у розмірі - 10060, 47 грн., компенсації за невикористану відпустку у розмірі - 2554,47 грн. На всі вищезазначені виплати, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що підтверджується довідкою про складові заробітної плати від 02.04.2012р. (а.с.10). Однак, при призначенні пенсії позивачу зазначені суми враховані не були.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що відмова пенсійного органу у проведенні перерахунку пенсії позивачу у зв'язку з тим, що суми нарахованих та виплачених їй сум матеріальної допомоги, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, на які було нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не є складовими заробітної плати, є неправомірною.

Таким чином, колегія суддів вважає, що пенсія ОСОБА_1 повинна обраховуватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала, в тому числі з урахуванням виплаченої матеріальної допомоги, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, на які було нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Проте, вирішуючи спір щодо позовних вимог за період з 04.04.20012р. по 12.08.2016р., суд першої інстанції не врахував вимоги ст. 99 та 100 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 100 КАС встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів зазначає, що право позивача на отримання пенсії у розмірах, встановлених ст.37 Закону України " Про державну службу" з урахуванням таких виплат, як матеріальна допомога та індексація виникло в грудні 2012р.

Згідно зі ст.1 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата, тобто позивач , отримуючи пенсію кожного місяця був обізнаний щодо її розміру.

Проте, позивач звернулася до суду з даним позовом 13.02.2017р. з вимогами про захист її прав з 04.04.2012р. В позовній заяві не зазначила причини пропуску строку звернення до суду. До суду не надала жодних доказів неможливості звернення за захистом своїх прав своєчасно , а саме починаючи з 2012р. по грудень 2016р., а отже позовні вимоги за період з 04.04.2012р. по 12.08.2016р. включно підлягають залишенню без розгляду.

Крім того, доказів звернення у вказаний період позивача до відповідача з заявою для перерахунку пенсії суду не надано, а тому у пенсійного органу не виникало обов'язку здійснити такі дії.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Виходячи з вищевикладеного, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В адміністративному позові не зазначено про наявність обставин, які були для позивача непереборними та поважними, крім того позивач тривалий час щомісячно отримувала пенсію у меншому розмірі та мала можливість дізнатися про наявність порушеного права.

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача до суду, колегія суддів вважає, що права позивача підлягають захисту з урахуванням шестимісячного строку на звернення до суду з позовом.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця в якому пенсіонер звернувся за перерахунок пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно , і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка в грудні 2016р. звернулася до пенсійного органу з заявою про роз'яснення розрахунку пенсії, на яку 20.12.2016р. отримала відповідь, отже перерахунок пенсії із включенням до складу заробітної плати додатково інших виплат - матеріальної допомоги, індексації, компенсації за невикористану відпустку має здійснюватися з 01.12.2016р.

Позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача перерахувати та привести у відповідність частину пенсії ОСОБА_1 у вигляді її індексації, з урахуванням привільно обрахованого розміру пенсі, без перевизначення базового місяця для індексації пенсії наростаючим підсумком відповідно до п.п. 1-1 п. 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003р. № 1078 та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакціях, що діяли до 31.12.2015р.) задоволенню не підлягають, як передчасно заявлені, оскільки пенсійним органом ще не проведено перерахунок пенсії з урахуванням вищезазначених видів допомоги .

Оскільки за наслідками розгляду справи позов частково задоволено, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача, понесені нею судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог відповідно до ст.94 КАС України в сумі 640,00 грн.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо: позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 203 КАС постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених відповідно ст.155 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були допущені порушення норм матеріального права, а тому дана постанова підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про залишення без розгляду позовних вимог за період з 04.04.2012р. та частковому задоволенню позову .

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити частково.

Постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.04.2017р. по справі № 534/258/17 скасувати .

Позовні вимоги за період з 04.04.2012р. по 12.08.2016р. залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням сум матеріальної допомоги, індексації та компенсації за невикористану відпустку згідно довідки про складові заробітної плати від 02.04.2012р. № 53 .

Зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця, з урахуванням сум матеріальної допомоги, індексації та компенсації за невикористану відпустку згідно довідки про складові заробітної плати від 02.04.2012р. № 53 починаючи з 01.12.2016р. , з урахуванням фактично виплачених сум пенсій за цей період.

В іншій частині в задоволені позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору 640 ,00 грн. (шістсот сорок гривень).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Курило Л.В. Присяжнюк О.В.
Повний текст постанови виготовлений 24.07.2017 р.