Справа № 331/202/17
Суддя: Жукова О. Є.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/331/35/2017
Справа № 331/202/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Жукової О.Є., при секретарі Владиченко І.В. , за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3 розглянув в відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 2 роти УПП м. Запоріжжя ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування як незаконної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16.01.2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправними дії відповідача , скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 577055, а провадження по справі закрити в зв»язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що інспектор 2 батальйону 2 роти УПП м. Запоріжжя ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2, зупинивши його 21 грудня 2016 року в 23-25 годин повідомив , що причиною зупинки став забруднений номер та порушення ним правил п.2.9 «в» ПДР . Не надавши будь-яких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідач одразу почав складати стосовно нього оскаржувану постанову, а коли він відмовився надати документи , через незаконні вимоги , додатково в постанові вказав на порушення ним п.п. 2.1 «г», 2.4 ПДР- відсутність страховки. Також, позивач вказав, що оскільки він оспорював скоєне правопорушення, відповідач зобов»язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення. Вважає дії відповідача протиправними, а тому звернувся до суду за захистом порушеного права.

В судовому засіданні позивач надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, наполягав на задоволенні позову .

Відповідач , який є суб»єктом владних повноважень, позов не визнала, вказавши, що на відповідача було накладене адміністративне стягнення саме за ненадання полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, щодо порушення позивачем п.2.9 «в» відповідач зазначила, що в постанові була зазначена саме причина зупинки транспортного засобу. Вважає, що позов є необґрунтованим та в його задоволенні просила відмовити.

Представник третьої особи підтримав позицію відповідача, в задоволенні позовних вимог просив відмовити, додатково вказавши, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджено відеозаписом .

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Так при розгляді позову судом встановлені наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі від 21 грудня 2016 року серії АР № 577055 , винесеною інспектором 2 роти 2 -го батальйону УПП у м. Запоріжжя ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП. У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 21 грудня 2016 року в 23-25, керуючи автомобілем Хонда державний номер АР 1020СК по вул. Л.Жаботинського, здійснював рух на ТЗ з номерним знаком, що був забруднений , що не дало змогу визначити символи з відстані 20 м, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР, і не надав для перевірки поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, сим порушив вимоги п. 2.1 «г» , 2.4 ПДР , чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП.

Частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Пунктом 2.9 «в» Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обовязковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Суд зазначає, що при розгляд вказаної справи відповідачем , не надано суду жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху, адже як вбачається з нечіткого відеозапису, який здійснений в ночну пору доби, взимку , патрульний автомобіль, освітлюючи фарами транспортний засіб, на якому рухався позивач, здійснив його зупинку, після цього, під»їхавши впритул, відповідач відразу, не здійснюючи жодного вимірювання , розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення , відповідальність за яке передбачена ч.6 ст. 121 КУпАП, незважаючи на заперечення позивача по справі.

Доводи відповідача та третьої особи про те, що ОСОБА_1 почав витирати номерні знаки, а тому відповідач був позбавлений здійснити вимірювання, суд не приймає до уваги, адже зазначені дії були вчинені вже в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджено дослідженим відеозаписом.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, оскільки доказів вини позивача у правопорушенні, відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, відповідачем не надано, суд приходить до висновку що відповідачем не надано належним доказів порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху.

Слід також зазначити, що відповідно до вимог ч.2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення .

Однак, в порушення вказаних норм, відповідач вказавши в постанові , що ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення, зокрема, не надав полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , зазначив в постанові лише скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП , не послався в постанові на вимоги частини 1 ст. 126 КУпАП , якою передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), а також на вимоги ст. 36 КУпАП , якою передбачено процедуру накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, та фактично наклав стягнення вийшовши за межі санкції ч.6 ст. 121 КУпАП, тобто в розмірі більше ніж 170 гривень.

За таких обставин, суд приходить до висновку , що дії відповідача не можно вважати правомірними, а оскаржувану постанову такою, що відповідачє вимогам чинного законодавства, а тому позов в цій частині слід задовольнити.

Разом з тим, суд вважає , що вимоги позивача відносно закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не ґрунтуються на законі , тому як адміністративний суд, що розглядає справу, у відповідності до ст. 105 КАС України не наділений відповідними повноваженнями.

Керуючись ст.ст. 159-163, 171-2 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 2 роти УПП м. Запоріжжя ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування як незаконної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Визнати дії інспектора 2 батальйону 2 роти УПП м. Запоріжжя ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 577055 від 21 грудня 2016 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень незаконними.

Скасувати постанову інспектора 2 батальйону 2 роти УПП м. Запоріжжя ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 577055 від 21 грудня 2016 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП.

В частині закриття провадження по справі в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає , до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення . У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:

24.07.2017 .