Справа № 802/572/17-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/572/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

19 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника відповідача - Капріци Діани Вадимівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Староміського відділу Державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа без самостійних вимог - старший державний виконавець Староміського відділу Державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Тушевська Любов Григорівна про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

11 квітня 2017 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Староміського відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області; третя особа без самостійних вимог - старший державний виконавець Староміського відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Тушевської Л.Г. про визнання дій протиправними.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з'ясування обставин справи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

14 липня 2017 року до суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи у зв'язку з короткочасним відпочинком з 15.07.2017 року по 25.07.2017 року.

Визначаючись щодо заявленого клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що обставини, на які позивач посилається як на підставу для відкладення розгляду справи, не є поважними, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення такого клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, із таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що позивач звернувся до суду 11.04.2017 року з позовом про оскарження дій старшого державного виконавця Тушевської Л.Г. щодо складання та надсилання позивачу виклику від 30.01.2017 року, що вчинені з перевищенням владних повноважень, протиправними та скасування виклику від 30.01.2017 року. Поряд з адміністративним позовом позивачем заявлено клопотання про поновлення строку.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено, встановлений ст. 181 КАС України, строк звернення до суду та не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 9 ч.1 ст.155 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.3 ст.99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу положень ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що початком строку звернення до суду є день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, вищезазначеною нормою встановлено спеціальні строки для звернення учасників виконавчого провадження щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З матеріалів справи встановлено, що предметом оскарження у даній справі є визнання дій старшого державного виконавця Тушевської Л.Г. щодо складання та надсилання позивачу виклику від 30.01.2017 року, що вчинені з перевищенням владних повноважень, протиправними та скасування виклику від 30.01.2017 р., у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що для даних правовідносин встановлено інші строки для звернення до адміністративного суду, ніж ті, що передбачені ст.99 КАС України, а саме 10 календарних днів з моменту, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, тобто з дня отримання листа із викликом державного/приватного виконавця, а саме з 14 лютого 2017 року.

Однак, адміністративний позов, датований 04.04.2017, позивач подав 11.04.2017 засобами електронного зв'язку шляхом направлення на електронну пошту Вінницького окружного адміністративного суду, тобто через два місяці з моменту дізнання про ймовірне порушення права заявника.

В обґрунтування причин пропуску строку, позивач посилається на те, що у період з 16.02.2017 р. по 24.02.2017, та з 27.02.2017 р. по 06.04.2017 року останній перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджує довідками, а тому не мав можливості своєчасно звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

Положенням п. 1 ст. 102 КАС України встановлено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

При цьому, слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Таким чином, поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справа "Ілхан проти Туреччини" (№ 22277/93 від 27.06.2000 року § 59).

Судом апеляційної інстанції досліджено виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) згідно якої встановлено, що позивач був оглянутий сімейним лікарем - 24.02.2017 р., 02.03.2017р., 09.03.2017р., 16.03.2017 р., 17.03.2017р., 23.03.2017 р., 30.03.2017р., 06.04.2017р.,13.04.2017р., 20.04.2017р.; був оглянутий вузьким фахівцем - 10.03.2017р.; проходив УЗД-обстеження - 17.03.2017р.; був лабораторно обстежений - 23.02.2017р., 24.03.2017р., 27.03.2017р., 13.04.2017р.

Колегія суддів звертає увагу, що стаціонарна допомога - це лікування хворого застрахованого, який знаходиться в медичній установі протягом періоду, що перевищує 24 (двадцять чотири) години, з метою отримання медичної допомоги, тоді як амбулаторне лікування має на меті надання допомоги пацієнтам на прийомі в медичному закладі або вдома.

Тобто, довідки, надані позивачем про його перебування на амбулаторному лікуванні з 16.02.2017 року по 24.02.2017 року та з 27.02.2017 року по 06.04.2017 року не свідчать про постійне перебування та знаходження позивача в медичному закладі, що також підтверджується випискою із медичної карти, в якій чітко зазначено дати відвідування позивачем закладу охорони здоров'я.

Також, обставини, які встановлені судом першої інстанції згідно системи "Діловодства спеціалізованого суду" , що позивач брав особисту участь у судовому розгляді адміністративної справи №802/177/17-а, яка розглядалась Вінницьким окружним адміністративним судом 21.02.2017, у судовому розгляді адміністративної справи №802/232/17-а, яка розглядалась Вінницьким окружним адміністративним судом 01.03.2017, у судовому розгляді апеляційної скарги по адміністративній справі №802/148/17-а, яка розглядалась Вінницьким апеляційним адміністративним судом 07.03.2017, у судовому розгляді адміністративної справи №802/317/17-а, яка розглядалась Вінницьким окружним адміністративним судом 09.03.2017, у судовому розгляді адміністративної справи №802/318/17-а, яка розглядалась Вінницьким окружним адміністративним судом 14.03.2017, у судовому розгляді адміністративної справи №802/310/17-а, яка розглядалась Вінницьким окружним адміністративним судом 14.03.2017, у судовому розгляді апеляційної скарги по адміністративній справі №802/2439/16-а, яка розглядалась Вінницьким апеляційним адміністративним судом 05.04.2017, спростовують доводи апелянта щодо неможливості подання адміністративного позову в межах строку, передбаченого ст. 181 КАС України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що частиною 2 статті 49 КАС України встановлено, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Таким чином, позивач об'єктивно міг та мав реальну можливість звернутись до суду з позовом про визнання дій старшого державного виконавця Тушевської Л.Г. щодо складання та надсилання позивачу виклику від 30.01.2017 року, що вчинені з перевищенням владних повноважень, протиправними та скасування виклику від 30.01.2017 р. в межах встановленого чинним законодавством строку, а тому обставини, на які посилається позивач, не є об'єктивно непереборними і такими, що перешкоджали своєчасному зверненню за захистом прав до суду.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 25 липня 2017 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г. Полотнянко Ю.П.