Справа № 804/9122/16
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2017 р. Справа № 804/9122/16
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. Письмових заперечень на позов не надав, з клопотанням про розгляд справи без участі його представника до суду не звертався.
Враховуючи те, що для участі у судовому засіданні прибули не всі особи, які беруть участь у справі, при цьому, немає перешкод для розгляду справи, у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
01 грудня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» була досягнута угода про анулювання (прощення) частини боргу за валютним кредитом, який уклався в першу чергу в результаті значного падіння курсу національної грошової одиниці.
Документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлені порушення платником податків - фізичною особою ОСОБА_1: п.п. а) п. 176.1 ст. 176 ПКУ, у результаті не ведення обліку доходів та витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу у 2015 р.; п.п. д) 164.2.17, п. 164.2, ст. 164, п. 1 79.7 ст. 179. п. 167.1 ст. 167 ПКУ, у результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, на суму 224 240,51 грн.
Так, в Акті перевірки відповідач посилався на підпункт «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, відповідно до якого до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.
Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.
Пунктом 164.1 статті 164 цього Кодексу передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
Згідно з пунктом 163.1 статті 163 Податкового кодексу України, об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподаткований дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
В квітні 2015 року був прийнятий Закон України про внесення змін до Податкового кодек су України щодо кредитних зобов'язань, яким було внесено пункт 8 до підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення», згідно з яким: Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредито ром у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зо бов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.
Таким чином, на думку суду, сума на яку було анульовано кредитне зобов'язання в розмірі 1127 225,15 грн. не є оподатковуваним доходом у вигляді додаткового блага фізичної особи, в розумінні підпункту 14.1.47 ПКУ.
Суд звертає увагу на те, що згідно з п. 2.1. Договору кредиту № 4/988 від 12 лютого 2008 року, надання Кредиту здійснюється шляхом видачі Позичальнику готівкових грошей в Національній валюті (гривня) для перерахування на цілі, визначені в п. 1. 2. цього Договору.
При цьому, згідно п. 2.6. вищевказаного Договору кредиту встановлено, що у разі зміни кредитної політики внаслідок рішень законодавчої або виконавчої влади, Національного банку України, а також в разі настання іншої події, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів Кредитора та яка не залежить від волі Сторін, Кредитор має право змінити (збільшити або меншити) процентну ставку за користування Кредитом, що визначена цим Договором.
Згідно з додатковою угодою №2 про внесення змін від 17 червня 2009 року до Договору кредиту № 4/988 від 12 лютого 2008 року, процентна ставка за кредитом була збільшена до 13,5 % річних, у з'язку з підвищенням офіційної ставки НБУ, зростання вартості грошових ресурсів на «банківському кредитному ринку України, та відповідно до вимог ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції чинній на той момент.
Таким чином, у позивача внаслідок вказаних правовідносин фактично не відбулось збільшення загального майнового стану чи приросту його активів у тій чи іншій формі, що свідчить про відсутність об'єкта оподаткування в розумінні положень п. 14.1.47 ст. 14 Податкового кодексу України.
З урахуванням викладеного, є помилковими посилання відповідача на положення абз. д) пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, як на безумовну підставу для донарахування позивачу податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 КАС України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя М.В. Дєєв