Справа № 805/4053/16-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабіч С.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року справа №805/4053/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

ОСОБА_2

при секретарі судового засідання Борисова А.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_3 (за довіреністю)

відповідач: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року по справі №805/4053/16-а (головуючий І інстанції Бабіч С.І.) за позовом Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Донремпуть» про надання дозволу на погашення суми боргу за рахунок майна платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Донремпуть» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу у розмірі 1418588,61 грн. за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року у задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги тих обставин, що з метою стягнення суми податкового боргу ним направлялися до банківських установ платіжні вимоги, які були повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю на розрахункових рахунках відповідача грошових коштів. Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду справи встановлено, що відповідач як платник податків перебуває на податковому обліку у відповідача, станом на 18.10.2016р. обліковується податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 1466735,22 грн.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За приписами підпункту 87.2. статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

У відповідності до пункту 88.1. статті 88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (пункт 88.2. статті 88 ПКУ).

У п.89.2 ст.89 Податкового кодексу встановлено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Згідно п. 89.3. ст. 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акту опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим керуючим здійснено опис майна відповідача, який оформлений актом № 11/05-15-25-12 від 19.02.2014р., згідно якого на балансі відповідача обліковується УАЗ 452, АН0971АК, дв.:145089, к.:0, ш.:0, 1974р. вип., колір коричневий та КРАЗ 258, 11627ЕВ, дв.: 47430, к.:0, ш.:0724699, 1992 р.вип., колір жовтий.

Вказану податкову заставу зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується відповідним витягом.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 цього кодексу визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Податкова вимога форми «Ю» №3-25 від 06.02.2014року на суму боргу 1 428334,51 грн. була надіслана на адресу відповідача та отримана останнім, що засвідчується відповідним підписом .

За приписами п. 95.3. ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Запоріжського окружного адміністративного суду від 25.05.2015 р. у справі № 808/6090/14, яка набрала законної сили, стягнуто з відповідача заборгованість з ПДВ в сумі 1 418 588, 61 грн.

З метою стягнення зазначеної суми податкового боргу позивачем направлялися інкасові доручення (розпорядження) № 54 від 01 квітня 2016 року, № 58 від 01 квітня 2016 року, № 60 від 01 квітня 2016 року, № 59 від 01 квітня 2016 року, № 62 від 01 квітня 2016 року, № 61 від 01 квітня 2016 року, № 57 від 01 квітня 2016 року, № 63 від 01 квітня 2016 року, № 55 від 01 квітня 2016 року, № 56 від 01 квітня 2016 року, № 64 від 01 квітня 2016 року на суму 1 418 588, 61 грн. про стягнення вказаної суми з рахунків відповідача № 5922 у АТ «Державний ощадний банк України», № 1001, № 0565, №1021, № 1006, № 0695, № 1002, №1001, № 1027, № 3131 у ПАТ КБ «Приватбанк» м.Краматорськ, № 5201 у АТ «Банк «Фінанси та Кредит», які були повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю на розрахункових рахунках відповідача грошових коштів.

Під час апеляційного провадження позивачем були надані інкасові доручення (розпорядження) №51 від 01 квітня 2016р., №52 від 01 квітня 2016р., №53 від 01 квітня 2016р. про стягнення суми податкового боргу з рахунків відповідача у АТ «ОТП Банк».

За приписами частини 2 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду першої інстанції від 10 січня 2017р. було зобовязано позивача надати у строк до 24 січня 2017р. письмові пояснення щодо того чи вживались позивачем заходи щодо погашення податкового боргу відповідача шляхом стягнення коштів з банківських рахунків №8333, 8333, 8333 у банку АТ «ОТП БАНК» та у випадку вжиття таких заходів, надати до суду відповідні докази.

У звязку із неможливістю прийняти участь у судовому засіданні 24.01.2017р. позивачем було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі, у задоволенні якого судом відмовлено.

В обґрунтування поважності причин не надання витребуваних документів, позивач посилається на ті обставини, що йому не було відомо про необхідність їх надання, оскільки ухвалу суду про витребування документів було отримано ним вже після судового засідання, призначеного на 24 січня 2017р.

Враховуючи, що в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення позивачеві поштового відправлення 25 січня 2017р., тобто після прийняття судом першої інстанції рішення по цій справі, колегія суддів вважає поважними причини, з яких додаткові докази не були надані позивачем до суду першої інстанції, а тому вважає за можливе дослідити під час апеляційного провадження інкасові доручення (розпорядження) №51 від 01 квітня 2016р., №52 від 01 квітня 2016р., №53 від 01 квітня 2016р.

З наданих інкасових доручень (розпорядження) №51 від 01 квітня 2016р., №52 від 01 квітня 2016р., №53 від 01 квітня 2016р. про стягнення з рахунків відповідача у АТ «ОТП Банк» податкового боргу в сумі 1 418 588,61 грн вбачається, що вони також були повернуті без виконання, у зв`язку з відсутністю на розрахункових рахунках відповідача грошових коштів.

Доказів погашення суми податкового боргу відповідачем не надано.

Колегія суддів вважає, що надані докази свідчать про вжиття позивачем заходів щодо погашення заборгованості за рахунок коштів відповідача на рахунках у банках.

Однак, сума боргу сплачена не була, у звязку із відсутністю у відповідача грошових коштів.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу майна, а також будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що позивачем доведено наявність правових підстав для надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі, а тому судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позову.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року по справі №805/4053/16-а - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року по справі №805/4053/16-а скасувати.

Позовні вимоги Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Донремпуть» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу у розмірі 1 418 588,16 грн. (один мільйон чотириста вісімнадцять тисяч пятсот вісімдесят вісім гривень 61 коп.) за рахунок майна платника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Донремпуть» (Сакко і Ванцетті, б,2, м.Краматорськ, Донецької область, 84333), що перебуває у податковій заставі - задовольнити.

Надати Державній податковій інспекції у м.Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу у розмірі 1 418 588,16 грн. (один мільйон чотириста вісімнадцять тисяч пятсот вісімдесят вісім гривень 61 коп.) за рахунок майна платника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Донремпуть» (Сакко і Ванцетті, б,2, м.Краматорськ, Донецької область, 84333), що перебуває у податковій заставі.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 26 липня 2017 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 27 липня 2017 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохін А.А.

ОСОБА_2