Справа № 755/6684/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 755/6684/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гончарук В.П.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 04 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити певні дії,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулася до суду із позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просила суд визнати дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови здійснити перерахунок призначеної пенсії державного службовця з урахуванням «інших виплат», які зазначені в довідці Київської міської ради від 27.03.2017 року № 08/235-115, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» протиправними; зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, як державному службовцю, з урахуванням «інших виплат» згідно довідки Київради від 27.03.2017 № 08/235-115 про складові заробітної плати за 24 місяці, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в розмірі 90 відсотків відповідно до Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на час призначення пенсії, починаючи з 29 березня 2016 року, виходячи з середньомісячної суми зазначених виплат за 24 календарні місяці роботи, без обмеження максимального розміру пенсії та стягнути суму сплаченого судового збору.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити її позовні вимоги. Обґрунтовуючи доводи своєї скарги, апелянт зазначає, що місцевий суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Крім того вказує, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, прийняте в порядку скороченого провадження за правилами ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України), то апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

Як випливає з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві. Починаючи з 23.09.2011 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XI у розмірі 90 відсотків сум заробітної плати.

28 березня 2017 року позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про здійснення перерахунку пенсії, включивши до заробітної плати для обчислення розміру пенсії виплачені їй суми, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, надавши довідку, відповідно довідки Київської міської ради від 27.03.2017 року № 08/235-115.

Листом від 29.03.2017 № 2827/17 управління повідомило позивача про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача з урахуванням зазначених виплат, вказавши, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 889-VIII, втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року, окрім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10, 12 цього розділу. У пунктах 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено право державних службовців за певних умов на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що чинним на час звернення позивача до управління Пенсійного фонду законодавством не передбачено можливості здійснення перерахунку розміру раніше призначеної пенсії державного службовця, з огляду на те, що із набранням з 01.05.2016 чинності Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, положення статті 37-1 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ втратили чинність.

Колегія суддів вважає зазначений висновок помилковим, та звертає увагу на те, що у межах спору позивачем не ставилося питання про перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати працюючого державного службовця, як помилково вважав суд, натомість позивач просила здійснити перерахунок пенсії, врахувавши до заробітку, з якого розраховується її розмір, суми, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" в редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії, Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входять: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що при обчисленні пенсії позивачу пенсійним органом не було враховано до заробітку інших виплат, які вказані у довідці про складові заробітної плати та на які було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 402/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року, від 3 червня 2014 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14 відповідно).

Крім того, у постанові від 03 червня 2014 року (справа № 21-134а14), Верховний Суд України звернув увагу, що перевага у таких випадках має надаватись не положенням законів України "Про державну службу" та "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З наявної у матеріалах справи наданої позивачеві за місцем роботи довідки Київської міської ради від 27.03.2017 року № 08/235-115 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", у якій у графі "Інші виплати" вказано розміри виплачених позивачеві сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у період з 01.08.2009 по 31.07.2011, вбачається, що на всі включені у неї виплати нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, враховуючи, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

З приводу вимог про здійснення перерахунку без обмеження граничним розміром, колегія суддів вважає, що позов у цій частині задоволенню не підлягає, оскільки в адміністративному судочинстві підлягають захисту лише порушені права, разом з тим, під час вирішення спору не встановлено порушення відповідачем прав позивача у цій частині.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову є неправильним. На думку колегії суддів, місцевий суд прийняв рішення за невідповідності висновків суду обставинам справи та з порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1 та 6 статті 94 КАС якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як випливає з матеріалів справи позивачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 704 грн., про що свідчить квитанція від 12.07.2017 № 73 (а.с. 76). Оригінал квитанції містяться у матеріалах справи. Враховуючи наведене, зазначені судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 04 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити певні дії - задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 04 липня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, які зазначені в довідці Київради від 27.03. 2017 № 08/235-115, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», протиправними.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, з урахуванням сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відповідно до довідки Київради від 27.03.2017 № 08/235-115 про складові заробітної плати за 24 місяці, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в розмірі 90 відсотків відповідно до Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на час призначення пенсії, починаючи з 29 березня 2016 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 00 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо його було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС України).

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає (ч. 10 ст. 183-2 КАС України

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.