Справа № 569/4775/17
Суддя: Тимощук О.Я.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/4775/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Грібінчак К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської обасті про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, які полягають у призупиненні виплати пенсії по інвалідності та зобов'язання поновити нарахування та виплату пенсії по інвалідності ІІІ групи починаючи із 01.01.2017. В позові зазначив, що він перебуває на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області і йому призначена пенсія по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Така пенсія призначена ще до внесення змін щодо обмежень у виплати в період роботи на посаді державних службовців, що не заперечується Відповідачем. Проте, із 01.04.2015 без офіційного йому повідомлення відповідач призупинив виплату такої пенсії, згодом надавши відповідь на звернення, вказав, що причиною є робота на посаді державного службовця, передбаченого Законом України "Про державну службу".

У зв'язку з цим, ОСОБА_1 був вимушений звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо припинення нарахування та виплати йому пенсії по інвалідності ІІІ групи у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області виплачувати пенсію по інвалідності ІІІ групи у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 01.01.2017; стягнути з Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на його користь понесені судові витрати.

Відповідач подав письмове заперечення, в якому зазначає, що пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій по інвалідності, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовими актами. Порядок виплати пенсії визначений у ст.47 Закону, абзацом другим частини першої якої (в редакції станом на 01.01.2017) встановлено, що тимчасово по 31.12.2017 року особам (крім інвалідів I та II групи, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу", призначені пенсії не виплачуються (абз.2 ч.1 ст.47 в редакції Закону №1774-VIII від 06.12.2016).

Враховуючи те, що позивач продовжує проходити службу в державному органі на посаді, передбаченій Законом України "Про державну службу" та не є інвалідом І та ІІ групи, інвалідом війни ІІІ групи та учасником бойових дій, особою, на яку поширюється дія п.1 ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" - в період до 31.12.2017 року положення ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо обмеження виплати в пенсії застосовуються до ОСОБА_1, в повному обсязі. Просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В судове засідання позивач не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач участі уповноваженого представника в судовому розгляді справи не забезпечив, будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін у судовому засіданні. За таких обставин, відповідно до ч.4 ст.128 КАС України суд вважає за можливе вирішити спір без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів.

З урахуванням приписів ч.6 ст.12, ч.1 ст. 41 КАС України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, заперечення проти адміністративного позову, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд встановив і врахував наступне.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області, є інвалідом III групи загального захворювання, працює на посаді державного службовця і має відповідний статус.

Постановою Рівненського міського суду від 18.10.2016 №569/7679/16-а було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у призупинення виплати пенсії по інвалідності та зобов'язання поновити та виплачувати пенсію починаючи із 01.04.2015 у попередньому розмірі із наступними перерахунками, визначеними Законом.

Як повідомив позивач та не заперечив відповідач, на виконання постанови суду, яка набрала законної сили ОСОБА_1 було нараховано та виплачено пенсійне забезпечення інваліда ІІІ групи за період із 01.04.2015 по 31.12.2016. Разом з тим, починаючи із 01.01.2017 пенсія відповідачем не виплачується у зв'язку з черговими змінами у законодавстві.

Оцінюючи спірні правовідносини щодо призупинення виплати пенсії по інвалідності ІІІ групи суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

З 01.01.2017 відповідно до Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" норми статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" викладено у новій редакції, відповідно до якої тимчасово по 31 грудня 2017 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Після звільнення з роботи та подання до органу Пенсійного фонду України за місцем проживання трудової книжки із записом про звільнення або відповідного витягу з наказу, з дня, наступного за днем звільнення, пенсія виплачується у повному розмірі.

Суд вважає, що в даному випадку зазначена норма чітко встановлює, що пенсії особам, які працюють на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів" не виплачуються.

Тобто, визначено, що підставою для припинення виплати пенсії є саме факт роботи особи на посаді яка дає право на призначення пенсії відповідно зазначеним законам, при чому, в даному випадку, не має значення чи набула особа таке право (тобто чи наявні підстави визначені законом для її призначення - вік, інвалідність, тощо) чи ні.

Отже, позивач займаючи посаду державного службовця має право (з урахуванням відповідних вимог Закону України "Про державну службу") на призначення пенсії відповідно до спеціального закону - Закону України "Про державну службу", а тому в даній ситуації на нього розповсюджується дія статті ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в чинній редакції.

Встановлено, що відповідач припинив позивачу як інваліду ІІІ групи загального захворювання виплату грошового утримання на підставі ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у редакції змін законодавства починаючи із 01.01.2017.

У рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Також Конституційний Суд України у рішенні від 25 січня 2012 року № 3рп/2012 зробив висновок, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Такий принцип закладений, зокрема, в Загальній декларації прав людини 1948 року, згідно з якою кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення та на здійснення необхідних для підтримання її гідності та для вільного розвитку її особистості прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави (стаття 22). Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права 1966 року встановлює загальний обов'язок держав забезпечити здійснення прав, що передбачені цим пактом, у максимальних межах наявних ресурсів (пункт 1 статті 2).

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі Ейрі проти Ірландії також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі Кйартан Асмундсон проти Ісландії від 12 жовтня 2004 року.

Отже, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України також зазначив, що передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Враховуючи позицію Європейського Суду, висновки Конституційного Суду України, та беручи до уваги, що ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", із внесеними змінами, не визнана неконституційною, позивач не є інвалідом І, ІІ групи, інвалідом війни ІІІ групи, учасником бойовий дій, не займає посади в органах, перелічених п 3 Прикінцевих положеннях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", а обіймає посаду, яка дає право на призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", тому відповідач тимчасово припинив виплату пенсії позивача, керуючись саме чинною нормою законодавства.

Отже, доводи позивача про те, що припинення виплати пенсії є незаконним, а дія зазначеного Закону повинна розповсюджуватись тільки на осіб, яким пенсія буде призначатись після введення в дію цієї норми, суд вважає безпідставними.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у відновленні виплати пенсії по інвалідності ІІІ групи загального захворювання з 01 січня 2017 року, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним пенсійним законодавством України, зокрема, на виконання приписів Закону України №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про необґрунтованість заявлених позовних вимог, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись статей 158-163, 167, 185-186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова за результатами її розгляду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.