Справа № 804/5734/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2017 р. Справа № 804/5734/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Турлакової Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпро адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -
Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України (відповідач - 1), Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області (відповідач - 2), в якому, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить: - визнати неправомірною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України щодо не вчинення дій по здійсненню на користь Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" автоматичного бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2016 року у сумі 4 316 588,34 грн. (чотири мільйони триста шістнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят вісім гривень) 34 коп.; - зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів - Головному управлінню Державної казначейської служби у Дніпропетровській області, висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету на рахунок Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" за квітень 2016 року у сумі 4 316 588,34 грн. (чотири мільйони триста шістнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят вісім гривень) 34 коп.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача -1 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив в задоволенні позову відмовити.
Відповідач -2 до суду не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, правом на надання письмових пояснень або заперечень не скористався.
Представники сторін проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.
Ухвалою суду від 30.01.2017р. відповідно до ч.6 ст.128 КАС України справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Разом з декларацією ПДВ позивачем подано до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (Д4), за квітень 2016р. на суму 98801186,00 грн., з них відшкодовано - 94484597,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням №132 від 08.07.2016 року.
Відповідно до квитанцій про отримання податкових декларацій з податку на додану вартість №2 програмного забезпечення M.E.DOC.IS податкова декларація за квітень 2016 року була подана позивачем з дотриманням термінів, передбачених чинним законодавством України.
Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС відповідно до пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України та у порядку статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку правомірності нарахувань за квітень 2016 року щодо суми бюджетного відшкодування та від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду, за результатами якої проведено підтвердження заявленої суми та сформовано висновок про суми відшкодування податку на додану вартість.
Строк проведення камеральної перевірки декларації за квітень 2016 тривав до 20.06.2016.
Податковою інспекцією не надано доказів проведення у встановлений податковим законодавством строк камеральної перевірки та надсилання платнику податку податкового повідомлення або рішення про невідповідність критеріям для бюджетного відшкодування.
Таким чином, сума бюджетного відшкодування за квітень 2016 року в розмірі 98801186 грн. вважається узгодженою.
Отже, з вищезазначеного вбачається, що відповідач -1 був зобов'язаний, в строк передбачений законодавством, надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, а саме Головному управлінню Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області (відповідачу -2), який відповідно до п.7 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 №460/2011 та п.1 Положення про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 №1280, є територіальним органом Казначейської служби України через який вона здійснює свої повноваження щодо реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів, висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету на користь ПАТ "ПІВДГЗК", в свою чергу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, зобов'язаний був, в зазначені вище строки, перерахувати суму автоматичного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2016 у розмірі 98801186,00 грн. на банківський рахунок ПАТ "ПІВДГЗК". Однак, зазначених вище дій, направлених на здійснення автоматичного відшкодування сум податку на додану вартість у повному обсязі на користь ПАТ "ПІВДГЗК" відповідачем - 1 здійснено не було.
Як зазначено вище, із заявленої до відшкодування суми ПДВ за квітень 2016 року 98801186,00 грн. відшкодовано - 94484597,66 грн.
Таким чином, сума заборгованості бюджету перед ПАТ "ПІВДГЗК" з ПДВ за квітень 2016 року складає - 4316588,34 грн.
Згідно з пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.
Відповідно до пп. 49.18.1. п. 49.18. ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначаються як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з підпункту 200.3 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримавачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Згідно з пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
Відповідно до пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.
За змістом пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
Згідно з пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
У п. 200.19 ст. 200 ПК України міститься перелік критеріїв, у разі відповідності яким підприємство має право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування.
З метою реалізації вищезазначених положень ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 №39 затверджено Порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість (далі за текстом - Порядок).
Відповідно до п. 2 Порядку податкова декларація платника податку, в якій заявлена сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що зареєстрована в органах державної податкової служби, підлягає згідно з пунктами 200.10 і 200.18 статті 200 ПК України обов'язковій камеральній перевірці, яка проводиться протягом 20 календарних днів, що настають за граничним строком отримання органом державної податкової служби податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість.
Пунктом 7 Порядку передбачено, що орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість.
Згідно п. 8, 9 Порядку Державна податкова служба надсилає на постійній основі до Державної казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках. Порядок та строки надсилання такої інформації визначаються Державною податковою службою.
На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість.
Відповідно до п. 200.19 ст. 200 ПК України (у редакції, що діяла станом на момент формування бюджетного відшкодування) право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку мають платники податку, які відповідають одночасно таким критеріям:
не перебувають у судових процедурах банкрутства відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; юридичні особи та фізичні особи - підприємці, включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і до цього реєстру стосовно них не внесені записи про:
а) відсутність підтвердження відомостей;
б) відсутність за місцезнаходженням (місцем проживання);
в) прийняття рішень про виділ, припинення юридичної особи, підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця;
г) визнання повністю або частково недійсними установчих документів чи змін до установчих документів юридичної особи;
ґ) припинення державної реєстрації юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та стосовно таких осіб відсутні рішення або відомості, на підставі яких проводиться державна реєстрація припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця;
- мають необоротні активи, залишкова балансова вартість яких на звітну дату за даними податкового обліку перевищує у три рази суму податку, заявлену до відшкодування, або отримали терміном на один рік від банківської установи, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, фінансову гарантію, що діє з дня подачі відповідної заявки про повернення суми бюджетного відшкодування (у разі якщо за результатами перевірки встановлено порушення норм податкового законодавства в частині зайво заявлених сум податку до бюджетного відшкодування, така фінансова гарантія має бути продовжена додатково на термін до двох років).
Пунктом 200.21. ст. 200 ПК України передбачено, що у разі невідповідності за висновком контролюючого органу платника податку визначеним цією статтею критеріям та відсутності в такого платника права на автоматичне бюджетне відшкодування податку контролюючий орган зобов'язаний протягом 17 календарних днів після граничного терміну подачі звітності повідомити платника податку про відповідне рішення та надати детальні пояснення і розрахунки за критеріями, значення яких не дотримано. Відповідне рішення може бути оскаржене платником податку у встановленому порядку.
Якщо контролюючий орган у встановлений термін не надіслав платнику податку зазначеного повідомлення, вважається, що такий платник відповідає критеріям для одержання права на автоматичне бюджетне відшкодування податку.
На момент звернення до суду ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" не отримувало від відповідача рішення про невідповідність критеріям, визначеним п. 200.19 ст. 200 ПК України та не надано детальних пояснень і розрахунків за критеріями, значення яких не дотримано та також пояснень відсутності у ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" права на бюджетне відшкодування податку.
Вирішуючи спір, суд виходить із того, що СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську, не забезпечивши своєчасне бюджетне відшкодування сум ПДВ, порушив статтю 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", а саме право на мирне володіння особою своїм майном, що також є невід'ємним правом на повагу до своєї власності.
Так, відповідно до статті 1 Протоколу 1 кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном.
Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.
Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976).
Належить зазначити також порушення субєктом владних повноважень принципу захисту обґрунтованих сподівань (reasonable expectations), який тісно повязаний із принципом юридичної визначеності (legal certainty) і є невідємним елементом принципу правової держави та верховенства права.
Сприяння верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-яка особа, перед тим, як вдатися до певних дій, мала змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.
Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.
Як відзначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.
Посилання відповідача - 1 на наказ №68 від 04.11.2016 про проведення документальної позапланової перевірки ПАТ "Південний ГЗК" є необгрунтованими оскільки такий наказ прийнятий після спливу строку для проведення перевірки заявлених даних про бюджетне відшкодування, перевірка мала бути камеральною, а не документальною. На час видання наказу сума бюджетного відшкодування є узгодженою та більша її частина вже відшкодована. В запереченнях на позов податкова інспекція не наводить причини часткового відшкодування.
З огляду на викладене, суд вважає правомірним задоволення позову у повному обсязі, оскільки протиправна бездіяльність ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області (відповідач - 2) щодо несвоєчасної виплати суми бюджетного відшкодування є доведеною, відповідачем не надано жодних доказів на спростування вказаного висновку.
Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську в даній справі є суб'єктом владних повноважень, який повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Але відповідач - 1 не здійснив дій, покладених на нього відповідно до Податкового кодексу України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України щодо не вчинення дій по здійсненню на користь Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" автоматичного бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2016 року у сумі 4 316 588,34 грн. (чотири мільйони триста шістнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят вісім гривень) 34 коп.
Зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів - Головному управлінню Державної казначейської служби у Дніпропетровській області, висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету на рахунок Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" за квітень 2016 року у сумі 4 316 588,34 грн. (чотири мільйони триста шістнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят вісім гривень) 34 коп.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова