Справа № 820/1295/16
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 р. Справа № 820/1295/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2016р. по справі № 820/1295/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ТРЕЙД ГРУП"

до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про скасування податкових повідомлень-рішень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.04. 2017р. адміністративний позов ТОВ «ЄВРО ТРЕЙД ГРУП» задоволено.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 16.10.2015р. № та №, прийняті щодо ТОВ «ЄВРО ТРЕЙД ГРУП».

Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві виключити з ІС "Податковий блок" інформацію, внесену стосовно ТОВ «ЄВРО ТРЕЙД ГРУП» на підставі акту перевірки від 30.09.2015р. №167/1-26-50-28-02-39332585.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «ЄВРО ТРЕЙД ГРУП» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5227 грн. 79 коп.

Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач), не погодившись з рішенням суду, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 192, п. 197.21, ст. 197, п. 201.2, п. 201.3 ст. 201 ПК України та ст. 159, 187, 201 КАС України, що призвело до невірного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечення проти неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку даних ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ГРУП" задекларованих у податковій звітності з ПДВ, за результатами якої 30.09.2015р. складено акт № 167/1-26-50-28-02-393342585. (а.с. 7-16)

За висновками акту відповідачем зазначено про порушення ТОВ «ЄВРО ТРЕЙД ГРУП» ст.192, п. 197.21 ст.197 з урахуванням вимог п.201.2, п.201.3 ст.201 ПК України, а саме ТОВ «ЄВРО ТРЕЙД ГРУП» завищено в податковій декларації за червень 2015р. суму податкових зобов'язань у розмірі 1023333 грн., суму коригування податкових зобов'язань у розмірі «-» 833333 грн., суму податкового кредиту у розмірі 5665477 грн., що в свою чергу призвело до завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за червень 2015 року у розмірі 5343647 грн. та заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту у розмірі 131829 грн.

16.10.2015р. Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № про збільшення податку на додану вартість у сумі 131829,00 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 32957,25 грн. (а.с. 17)

- № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за звітний період - червень 2015 року, у розмірі 5343647,00 грн. (а.с. 18)

Позивач вважаючи податкові повідомлення - рішення необґрунтованим та таким, що підлягають скасуванню, звернувся до суду першої інстанції з позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що камеральна перевірка позивача проведена контролюючим органом всупереч законодавчої заборони на її проведення ( в період дії мораторію), протиправно, насліком чого є відсутність у Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві права на прийняття рішення за підсумками такої перевірки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Пунктом 3 розділу ІІ Закону України від 28.12.2014р. № 71-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (далі - Закон N 71-VIII) встановлено, зокрема, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік Державною фіскальною службою України та її територіальними органами, Державною фінансовою інспекцією та її територіальними органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, запроваджений аналізованою нормою мораторій поширюється на усі види перевірок, правом на проведення яких наділені контролюючі органи відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України: камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, незалежно від підстав і порядку їх призначення та проведення.

З змісту податкової декларації з податку на прибуток ТОВ «ЄВРО ТРЕЙД ГРУП» за 2014р. вбачається, що сукупний річний дохід ТОВ «ЄВРО ТРЕЙД ГРУП» є меншим за 20 мільйонів гривень , а відтак на позивача поширюється дія мораторію на проведення перевірок Державною фіскальною службою України та її територіальними органами.(а.с. 231-239)

Відповідачем відповідно до ст.71 КАС України не надано доказів на спростування зазначених обставин, а також наявність правових підстав для проведення камеральної перевірки, зокрема дозволу Кабінету Міністрів України, заяви суб'єкта господарювання щодо його перевірки, рішення суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що проведення перевірки відповідачем даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ позивачем не відповідає вимогам законодавства.

У разі визнання перевірки незаконною така перевірка відсутня як юридичний факт, що виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття податкового повідомлення - рішення; у такому випадку висновки акта перевірки, визнаної протиправною, не повинні оцінюватися судом. Податкові повідомлення - рішення є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності податкової перевірки та відсутності правових наслідків такої.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України викладеним в постанові від 27.01.2015р. № 21-425а14.

У зв'язку з вищезазначеним, колегія суддів не надає оцінку доводам апеляційної скарги щодо безтоварності господарських операцій позивача з контрагентами та дотримання ними вимог податкового законодавства, оскільки недотримання податковим органом процедури проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

З урахуванням наведеного, в разі визнання перевірки незаконною, правові наслідки такої, в тому числі й винесені податкові повідомлення-рішення, є протиправними.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що проведення Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві камеральної перевірки даних ТОВ "ЄВРО ТРЕЙД ГРУП" задекларованих у податковій звітності з ПДВ за червень 2015р. за результатами проведення якої винесено податкові повідомлення-рішення є протиправною.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що перевірка позивача проведена контролюючим органом всупереч законодавчої заборони на її проведення (в період дії мораторію), тобто протиправно, наслідком чого є відсутність у відповідача права на прийняття рішення за підсумками такої перевірки, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, як суб'єкт владних повноважень, не довела правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а також не надала доказів на спростування висновків суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що саме за вищевказаних обставин справи, суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Проте колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та зобов'язання Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві виключити з ІС "Податковий блок" інформацію, внесену стосовно ТОВ «ЄВРО ТРЕЙД ГРУП» на підставі акту перевірки від 30.09.2015р. №167/1-26-50-28-02-39332585.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 № 984 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 12.01.2011 року за № 34/18772, акт перевірки - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

Тобто, оформлення актів перевірок є службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх посадових обов'язків зі збирання доказової інформації щодо дотримання платником податків податкової дисципліни. Наявність акта перевірки чи включення до його змісту певних висновків самі собою не створюють жодних перешкод чи негативних наслідків для діяльності платника податків.

Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 10.09.2013 у справі № 21-237а13. Зокрема, Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду України було зазначено, що обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків. Водночас судження контролюючого органу про нікчемність окремих угод є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта. Акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Згідно пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 74.1); зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (пункт 74.2).

Тобто, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Зважаючи на викладене, дії контролюючого органу щодо внесення до електронних баз даних змін показників податкової звітності суб'єктів господарювання в частині податкового кредиту та податкових зобов'язань на підставі акта перевірки, не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовується для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань) з метою здійснення податкового контролю.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України 09 грудня 2014 року справа №21-511а14, від 03 листопада 2015 року справа №21-99а15 та від 17 листопада 2015 року справа №21-4133а15.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що за наслідками проведення камеральної перевірки відповідачем внесено інформацію до бази даних Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів ІС «Податковий блок» щодо показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, задекларованих позивачем за червень 2015р.

Висновки, викладені у зазначеному акті, є відображенням дій податкових інспекторів та не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Як вже зазначалось, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, захисту підлягають саме порушені права суб'єкта господарювання, водночас, позивачем не доведено та не встановлено судом факт внесення відповідних даних до інформаційних систем податкового органу та яким саме чином внесення відповідних змін до автоматизованої системи обліку співставлення податкових зобов'язань порушують права позивача чи створюють для нього будь-які негативні наслідки.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача виключити з ІС "Податковий блок" інформацію , внесену стосовно позивача на підставі акту перевірки від 30.09.2015р. є помилковими, а тому в цій частині постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2016р. по справі № 820/1295/16 в частині зобов'язання Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві виключити з ІС "Податковий блок" інформацію, внесену стосовно ТОВ «ЄВРО ТРЕЙД ГРУП» на підставі акту перевірки від 30.09.2015р. №167/1-26-50-28-02-39332585 - скасувати.

Прийняти нову постанову якою в цій частині в задоволені позову ТОВ " Євро Трейд Груп" -відмовити.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2017р. по справі № 820/1295/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Курило Л.В. Присяжнюк О.В.
Повний текст постанови виготовлений 24.07.2017 р.