Справа № 148/647/17
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 липня 2017 року м. Київ К/800/24930/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 квітня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила: визнати протиправною відмову Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо перерахунку їй щомісячної основної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог статей 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року; зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити їй основну державну пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року з урахуванням вже проведених виплат.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2017 року, позов залишено без розгляду.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, норм КАС України, підпунктів 3 та 5 пункту 1 статті 268 Цивільного кодексу України та частини першої статті 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку». Вказує, що суди не дали належної правової оцінки обставинам справи, неправильно застосували норми законодавства, що призвело до ухвалення незаконних рішень.

Згідно із пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту оскаржуваних судових рішень видно, що залишаючи позов без розгляду, суди виходили з наступного.

Відповідно до частини другої статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як встановлено судами, підставою для звернення до суду з даним позовом стало те, що починаючи з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року позивачу виплачувалась пенсія у меншому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, чим обмежено її право на пенсійне забезпечення».

Пенсія є щомісячною виплатою, позивач дізналася про порушення своїх прав з 01 січня 2014 року, отримавши пенсію у меншому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», отже із січня 2014 року у позивача виникли підстави для пред'явлення позову протягом строку встановленого частиною другою статті 99 КАС України

У зв'язку із тим, що позивач звернулася до суду за захистом своїх прав у квітні 2017 року, то судами обґрунтовано залишено позов без розгляду на підставі статті 100 КАС України.

Суди визнали безпідставними посилання ОСОБА_1 на норми частини першої статті 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», згідно якої право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю особи не обмежується строком давності, оскільки предметом даного позову є перерахунок пенсії, а не відшкодування шкоди.

Посилання позивача на підпункт 3 та 5 пункту 1 статті 268 Цивільного кодексу України, згідно із якими позовна давність не поширюється на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) не впливає на судові рішення, оскільки страхове відшкодування має разовий характер і здійснюється у разі настання страхового випадку, до якого не відноситься виплата пенсії, яка є щомісячною виплатою, тобто має характер періодичності, а тому дана норма на спірні правовідносини не поширюється.

Отже, у касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судових рішень, а викладені в ній доводи перевірені судами і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить мотивів, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 квітня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук