Справа № 806/1951/17
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року Житомир справа № 806/1951/17

категорія 2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Токаревої М.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання повторно розглянути клопотання,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності щодо неналежного розгляду його клопотання від 09.03.2017 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки для сінокосіння площею 50,0 га на території Брусилівського району (бувшої Соболівської сільської ради) згідно клопотання від 09.03.2017. В обґрунтування позову зазначає, що 09.03.2017 року він звернувся із клопотанням до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, в якому просив надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння орієнтовною площею 50,0 га з земель запасу, розташованих за межами населених пунктів Брусилівської селищної об'єднаної територіальної громади (бувшої Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області). Вказав, що за результатами розгляду даного клопотання на його адресу надійшов лист Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 07.04.2017 року, яким йому повідомлено, що вказана у його клопотанні земельна ділянка складає частину земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності для продажу права оренди на земельних торгах. Позивач з посиланням на ст.123 вказує, що підставою відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою може бути невідповідність місця розташування вимогам законів. Таким чином позивач вважає, що лист відповідача від 07.04.2017 року не містить мотивованої відмови, а носить лише інформаційний характер. також позивач просить зобов'язати відповідача повторно розглянути його клопотання від 09.03.2017.

Позивач направив на адресу суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення за змістом яких просив відмовити у задоволенні позову, також подав до суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

У відповідності до ч.4 ст.122 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Оглянувши матеріали справи суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 09 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки для сінокосіння площею 50,0 га на території Брусилівського району (бувшої Соболівської сільської ради). В додатках зазначено: графічні матеріали, копія паспорта 2, 3, 11 сторінки, ін. коду.

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області листом від 07.04.2017 №Г-3377/0-3970/6-17 повідомило ОСОБА_1 про те, що вказана у його клопотанні земельна ділянка складає частину земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності для продажу права оренди на земельних торгах, а тому йому запропоновано звернутись до відділу Держгеокадастру, де йому буде запропоновано обрати іншу земельну ділянку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Частиною 1. ст. 34 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

Приписами ч. 2.ст. 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно вимог ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Водночас, ч.ч. 1-4 ст. 136 ЗК України установлено, що організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об'єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів.

Підготовка лотів до проведення земельних торгів включає, зокрема, виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі зміни цільового призначення земельної ділянки та у разі, якщо межі земельної ділянки не встановлені в натурі (на місцевості).

Згідно з ч. 3 ст. 135 ЗК України організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, або державний виконавець у разі виконання рішень, що підлягають примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.

Таким чином, положеннями ЗК України прямо передбачено заборону відчуження земельних ділянок, включених до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги. Водночас, виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забезпечує саме організатор земельних торгів, яким у спірних відносинах є відповідач, що здійснює реалізацію права державної власності на спірну земельну ділянку.

Отже, включення у передбаченому законодавством порядку спірної земельної ділянки до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, виключає можливість відчуження цієї земельної ділянки її розпорядником (відповідачем) до завершення торгів.

Аналогічної позиції притримується і Вищий адміністративний суд у постанові К/800/29292/16 від 13.07.2017 у справі №821/445/16.

Зважаючи на викладене, у зв'язку з тим, що земельна ділянка на яку претендує позивач включена до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, суд дійшов висновку, що спірна відмова не носить інформаційний характер, а є цілком вмотивованою, оскільки містить чітке та обґрунтоване посилання на обставини за яких відповідач позбавлений можливості розглянути клопотання позивача позитивно.

Наведені обставини свідчать, що клопотання позивача від 09.03.2017 розглянуто відповідачем належним чином, тобто ним не допущено жодної бездіяльності, не згода з наданою відповіддю не може свідчити про неналежний розгляд та допущену бездіяльність.

Зважаючи на те, що у ході судового розгляду було встановлено, що відповідач не допустив жодної бездіяльності щодо неналежного розгляду клопотання позивача від 09.03.2017, то відсутні також підстави для зобов'язання відповідача повторно розглянути вказане клопотання.

Наведене свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 86, 122, 128, 153-168, 254 КАС України, суд -

постановив:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева