Справа № 754/1751/17
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/1751/17 Головуючий у 1-й інстанції: Сивенко В.В.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Кузьмишина О.М., Мєзєнцев Є.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.17р. у справі №754/1751/17 за позовом ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Кульковського Станіслава Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

у с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 18.01.17р. серії АР №745311 та закриття провадження у справі.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.17р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Апелянт заперечує факт вчинення нею адмінправопорушення та вказує на відсутність будь-яких яких доказів на підтвердження цього.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, постановою у справі про адміністративне правопорушення серії від 18.01.17р. серії АР №745311 Позивача притягнуто до відповідальності у вигляді накладення стягнення у сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Suzuki, д.р.н. НОМЕР_1 по вул. Радянська,18 в м. Києві, перетнувши суцільну лінію, здійснила розворот, чим порушила п.1.3 д.2 ПДР України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем не доведено відсутність у її діях адмінправопорушення.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Отже, у взаємозв'язку з вчиненим Позивачем адмінправопорушенням та диспозицією вказаної норми убачається, що Позивача притягнуто до відповідальності за порушення нею правил дорожнього руху, а саме: перетин суцільної лінії при здійсненні розвороту.

Разом з тим, Позивач заперечує вчинення нею інкримінованого їй адмінправопорушення та вказує на те, що здійснила розворот у місці, де лінія приривається.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

За правилами частини 2 ст. 70 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, наведені норми визначають підставою для відповідальність у вигляді штрафу саме порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху України. Факт такого порушення має бути доведений суб'єктом владних повноважень.

Втім, у даному випадку, матеріали справи не місять жодних доказів (фото або відео фіксації; пояснень осіб, свідків тощо) на підтвердження порушення Позивачем правил дорожнього руху, окрім висновків посадової особи патрульної поліції, що зафіксовані в оспорюваній постанові.

Матеріалами справи підтверджується, що, як судом першої, так і апеляційної інстанції, вживались заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9, однак відповідач у судові засідання не з'явився, письмових заперечень не надав.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин, факт вчинення Позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП суд вважає недоведеним.

Колегія суддів зауважує, що Позивач просила лише скасувати оскаржувану постанову відповідача (без визнання її протиправною).

Разом з тим, відповідно до повноважень суду при вирішенні справ, передбачених частиною 2 статтею 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суду слід приймати постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке скасовується. Керуючись частиною 2 статті 11 цього Кодексу, з метою повного захисту прав Позивача та дотримання вимог адміністративного-процесуального законодавства, колегія суддів вважає необхідним визнати постанову відповідача протиправною та скасувати її.

Поряд з цим, не підлягає задоволенню вимога Позивача про закриття провадження у справі, з огляду на те, що відповідно до статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною 1 статті 122 КУпАП, розглядають органи Національної поліції, а не суд. У свою чергу, місцевому загальному суду як адміністративному підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Підстави для закриття провадження у адміністративній справі, визначені статтею 157 КАС України, є вичерпні і не поширюються на адмінсправи, які розглядав суб'єкт владних повноважень.

Колегія суддів також вважає за доцільне вказати на помилковість доводів апелянта про обов'язковість складання працівниками патрульної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки згідно статті 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

У свою чергу, частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За відсутності доказів фіксації в автоматичному режимі адмінправопорушення, та інших належних і допустимих доказів на підтвердження факту його вчинення, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про правомірність оспорюваної постанови.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування постанови Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.17р. та ухвалення нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 202, 205, 207 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.17р. у справі №754/1751/17 - задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.17р. у справі №754/1751/17- скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №745311 від 18.01.17р.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Дана постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Мєзєнцев Є.І.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Кузьмишина О.М.