Справа № 826/1514/15
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/1514/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 липня 2017 року № 826/1514/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “БПК “Газінвестпроект”

про

застосування арешту коштів на рахунках платника податків,

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “БПК “Газінвестпроект” про застосування арешту коштів на рахунках платника податків.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на Податковий кодекс України та зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю “БПК “Газінвестпроект” не виконано вимог контролюючого органу щодо надання документів для проведення перевірки та відмовлено у допуску посадових осіб для проведення документальної позапланової виїзної перевірки в зв’язку з чим Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві складено акт про не допуск до проведення документальної позапланової виїзної перевірки та відмови з ознайомленням з направленням на перевірку від 30.01.2015 рок №38/26-59-22-03 та прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків від 31 січня 2015 року № 1.

Представник позивача в судове засідання 27.06.2017 року не з’явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Зазначив, що наказ №94 від 30.01.2015 року «Про проведення документальної позапланової перевірки визнано протиправним та скасовано постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2015 року, а отже адміністративний позов контролюючого органу про накладення арешту коштів на рахунки платника податків через недопуск до проведення перевірки за вказаним наказом не підлягає задоволенню.

Зважаючи на неявку в судове засідання представника позивача, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Заявником 31.01.2015 року о 11 год. 00 хв. прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна Товариства з обмеженою відповідальністю “БПК “Газінвестпроект” ( код ЄДРПОУ 36470766), що зареєстрований за адресою: 1004, м. Київ, Шевченківський район, вул. Пушкінська, буд. 25-Б, оф. 5.3.

Підставою для прийняття заявником рішення про арешт стала відмова платника податків у допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків та відмови з ознайомленням з направленням на перевірку.

Так, відповідно до п. 94.1, пп. 94.2.3 п. 94.2, п.п. 94.3-94.6, 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у п. 94.5 цієї статті.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт майна може бути повним або умовним.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у п. 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Тобто, з вище викладених норм вбачається, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

У листі Вищого адміністративного суду України від 02 лютого 2011 року № 149/11/13-11 зазначено, що перевірка обґрунтованості накладення адміністративного арешту передбачає встановлення судом наявності підстав для застосування адміністративного арешту, передбачених п. 94.2 ст. 94 ПК України. Предметом перевірки є відповідність рішення керівника податкового органу (його заступника) про накладення адміністративного арешту на майно платника податків умовам, за яких таке рішення може бути ухвалено.

Відповідно до акту про не допуск до проведення документальної позапланової виїзної перевірки та відмови з ознайомленням з направленням на перевірку №38/26-59-22-03 від 30.01.2015 року посадова особа Товариства з обмеженою відповідальністю “БПК “Газінвестпроект” відмовилась від допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки та ознайомлення з направленням на перевірку.

Згідно з п. 75.1, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Судом встановлено, що 30.01.2015 в.о. начальника ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві О.Г. Настасенко винесено наказ №94 “Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ “БПК “Газінвестпроект” з питання дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операціях по взаємовідносинах з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за період з 01.08.2014 по 30.09.2014, тривалістю 5 робочих днів.

Таким чином, підставою для перевірки слугував в даному випадку саме Наказ ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві від 30.01.2015 року №94, оскільки перевірка призначена документальною позаплановою виїзною.

Судом встановлено, що ТОВ “БПК “Газінвестпроект” звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від від 30.01.2015 року №94 про “Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ “БПК “Газінвестпроект”.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2015 року по справі №826/1761/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2015 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельно-проектна компанія “Газінвестпроект” задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано наказ Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві №94 від 30.01.2015 “Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ “Будівельно-проектна компанія “Газінвестпроект”.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи, що Наказ Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві №94 від 30.01.2015 року “Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ “Будівельно-проектна компанія “Газінвестпроект” скасовано, а отже, підстав для застосування адміністративного арешту не вбачається, оскільки підставою для проведення перевірки слугував даний наказ.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 69, 70 71, 158-163,167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа