Справа № 804/18411/14
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.,
при секретарі Виноградовій Т.В.,
представника позивача Поліщук М.О.,
представника відповідача Павлової Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Східного офісу Держаудитслужби України до Дніпропетровського центру професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості про зобов'язання виконати пункти вимоги, -
- стягнути з викладачів, які залучалися для проведення навчання з безробітними по кожному цивільно - правовому договору, заяво нараховану надбавку за престижність у роботі у розмірі 20%;
- провести перерахунок та відповідні взаємозвірки з Пенсійним фондом по зайво перерахованому єдиному внеску в сумі 7968,21 грн. з подальшим перерахуванням на розрахунковий рахунок Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття;
- відобразити дебіторську заборгованість у сумі 4899,7 грн. за ФОП ОСОБА_3;
- стягнути з ФОП ОСОБА_3 кошти у сумі 4899,7 грн. з подальшим перерахуванням на розрахунковий рахунок Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття;
- в іншому випадку, стягнути кошти у сумі 4899,7 грн. з особи з вини якої сталося порушення.
Ухвалою суду від 11.11.2014 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до судового розгляду.
Ухвалою суду від 18.05.2017 року прийнято справу до провадження суддею Бондар М.В. та призначено до судового розгляду.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач не вживає заходів до виконання обов'язкових вимог щодо усунення порушень, виявлених під час ревізії.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала обрану правову позицію.
Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що відповідачем під час ревізії надані всі первинні документи, а тому висновки акту перевірки є помилковими. Враховуючи те, що збитки стягуються в судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, що в результаті проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Дніпропетровського центру професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості за період з 01.01.2011 року по 01.07.2014 року, Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області виявлено порушення фінансово-господарської дисципліни, про що складено акт від 01.08.2014 року №04-20/35.
На підставі висновків, викладених в акті ревізії від 01.08.2014 року №04-20/35, Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області направила позивачу вимогу від 29.08.2014 року №04-04-05-15/8995, в якій пред'явлені вимоги щодо вжиття заходів, зокрема:
- стягнути з викладачів, які залучалися для проведення навчання з безробітними по кожному цивільно-правовому договору, зайво нараховану надбавку за престижність у роботі у розмірі 20%.;
3. Ревізією дотримання законодавства щодо правильності нарахування та перерахування єдиного внеску до Пенсійного фонду встановлено зайве нарахування та перерахування єдиного внеску по незаконно виплаченій заробітній платі, чим порушено вимоги п.5 ст.8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на загальну суму 7968,21 грн., у зв'язку з чим:
- провести перерахунок та відповідні взаємозвірки з Пенсійним фондом по зайво перерахованому єдиному внеску в сумі 7968,21 грн. з подальшим перерахуванням на розрахунковий рахунок Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
4. Ревізією стану розрахункової дисципліни та виконання господарських угод, встановлено, що в порушення вимог п.2 Порядку складання, розгляду затвердження та внесення змін до кошторису видатків бюджету Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття органів державної служби зайнятості, ДСУ, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України, Державний центр зайнятості від 06.12.2011 №204, п.1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, в частині здійснення господарських операцій, підставою для яких є первинні документи, Центром безпідставно оплачено ФОП ОСОБА_4 за роботи по заміні фото барабану, магнітного валу, чистячого леза, виконання яких документально не підтверджено на загальну суму 4899,7 грн., у зв'язку з чим:
-відобразити дебіторську заборгованість у сумі 4899,7 грн. за ФОП ОСОБА_3;
-стягнути з ФОП ОСОБА_3, кошти в сумі 4899,70 грн. з подальшим перерахуванням коштів до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
В іншому випадку, стягнути кошти в сумі 4899,70 грн. з особи, з вини якої сталося порушення.
Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2015 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано п.2, п.3, п.4 вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області №04-04-05-15/8995 від 29.08.14 року «Про усунення порушень, виявлених позаплановою ревізією з окремих питань фінансово-господарської діяльності центру»; в задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Таким чином, станом на день розгляду справи судом, вимога №04-04-05-15/8995 від 29.08.2014 року частково залишена в силі в пунктах 2,3,4, виконання яких є предметом розгляду у цій справі.
Відповідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Вирішуючи заявлений спір суд виходить із того, що відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 року №2939-XII (далі - Закон №2939-XII) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 року №499/2011 (далі - Положення), яке було чинним на момент проведення ревізії, формування вимог та звернення позивача до суду, визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).
Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Також Положенням установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.
Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону №2939-ХІІ, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Аналіз наведених норм права дає суду підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.
При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та зазначити про їх наявність у вимозі, а також звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Отже, такі збитки не можуть бути примусово стягнуті з підконтрольної установи шляхом вимоги, вони відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю і правильність їх обчислення, як і наявність підстав для відшкодування, перевіряє суд, який розглядає відповідний позов, а не позов підконтрольної установи про визнання протиправною вимоги про відшкодування збитків, яка не породжує безпосередньо права чи обов'язки для цієї установи, оскільки обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 07.07.2015 року.
У справі, що розглядається, позивач пред'явив позовну вимогу про зобов'язання відповідача виконати пункти 2,3,4 вимоги від 29.08.2014 року №04-04-05-15/8995.
Отже, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про виконання пунктів 2,3,4 вимоги від 29.08.2014 року №04-04-05-15/8995 оскільки вказані пункти вимоги можуть бути виконані шляхом пред'явлення позову про стягнення, а не в межах позовних вимог про зобов'язання вчинити певні дії.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог, оскільки позивачем обрано неналежний засіб правового захисту.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Східного офісу Держаудитслужби України до Дніпропетровського центру професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості про зобов'язання виконати пункти вимоги - відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 31 липня 2017 року.

Суддя М.В. Бондар