Справа № 826/9140/16
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
826/9140/16 Головуючий у 1-й інстанції: Григорович П.О.;
Суддя-доповідач Кузьмишина О.М.
О К Р Е М А Д У М К А
судді Київського апеляційного адміністративного суду Костюк Л.О.
у справі №826/9140/15
26 липня 2017 року м. Київ
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представником Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» Костенка Ігоря Івановича - Пиріг Оленою Вікторівною подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2017 року залишено без змін.
Відповідно до ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства України, усі питання, що виникають при судовому розгляді адміністративної справи колегією суддів, вирішуються більшістю голосів суддів; при прийнятті рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання судового рішення. Головуючий у судовому засіданні голосує останнім; суддя, не згідний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку. Цей документ не оголошується в судовому засіданні, приєднується до справи і є відкритим для ознайомлення.
Не погоджуючись із правовою позицією, викладеною в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року вважаю, що при вирішенні даного спору, суд апеляційної інстанції мав виходити з наступного.
Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону №4452-VI, Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року №14 (далі - Положення №14).
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI (Закон №4452-VI).
Статтею 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, які саме правовідносини він регулює, так у ній зазначається, що ним зокрема визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, а також цим законом регулюються відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.
У п.8 Розділу Х прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що законодавчі та інші нормативно - правові акти, прийняті до набрання чинності цм Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому закону.
Пунктом 16 ч.1 ст.2 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.
Відтак у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація/запровадження ліквідація, своїх зобов'язань перед його кредитором, норми ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Виходячи зі суті (змісту) за згідно з ч.2 ст. 1 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено , метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.
Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено є спеціальним законом, положення якого застосовуються та є обов'язковими для всіх вкладників, котрі уклали або на користь яких укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або котрі є власниками іменного депозитного сертифікату, а також кредиторів банку. Саме цим законом регулюються правовідносини, пов'язані із здійсненням організації виплат відшкодувань за вкладами.
Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.
Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VI).
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
При цьому, порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону №4452-VI.
Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку) (ч. 1 ст.. 27 Закону №4452-VI).
Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону №4452-VI, уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника (ч. 3 ст. 27 Закону №4452-VI).
Окрім цього, відповідно до п. 3 розділу ІІІ Положення №14, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).
Згідно з п. 4 розділу ІІІ Положення №14, перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.
Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.
Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.
Між тим, після внесення змін до п. 3 розділу ІІІ Положення №14, цим пунктом передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім іншого, формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).
Після внесення змін до п. 4 розділу ІІІ Положення №14 абзацом першим цього пункту передбачено, що перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.
Пунктом 2 розділу IV Положення №14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).
Пунктом 4 розділу IV Положення №14 передбачено, що виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Пунктом 6 цього розділу вказаного Положення встановлено, що на підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Отже, чинним законодавством передбачено, що єдиним документом, який складає Уповноважена особа, є перелік вкладників.
З матеріалів справи вбачається, що операцію з безготівкового перерахування грошових коштів від 01 квітня 2016 року з рахунку ПАТ НВЦ «Борщагівський хіміко - фармацевтичний завод» на рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_2 у сумі 195 000,00 грн., з призначенням платежу - надання позики згідно договору від 31 березня 2016 року, визнано нікчемною на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI, а саме оскільки кошти на рахунок позивача надійшли внаслідок перерахування коштів на вкладний рахунок юридичною особою з метою створення штучного зобов'язання Фонду на відшкодування коштів за рахунок держави.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.37 протягом дії тимчасової адміністрації Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій. Здійснення своїх обов'язків на виконання повноважень, наданих спеціальним законом та виконання дій, спрямованих на виявлення правочинів, які підпадають під ознаки нікчемності дають всі підстави стверджувати про необґрунтованість висновків Позивача щодо визнання протиправності дій чи бездіяльності Уповноваженої особи.
Так, на підставі ч.1 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку
Відповідно до ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
Відповідно до ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Комісією з перевірки документів, пов'язаних з укладанням договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, в т.ч. карткових) з вкладниками ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» (далі - Комісія) було здійснено перевірку договорів, транзакцій (правочинів) за вкладними операціями, на предмет виявлення договорів, транзакцій (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону.
Перевірка здійснювалася на виконання Наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» від 11.04.2016 р. № 41.
Перевірці підлягали договори, транзакції (правочини) за вкладними операціями, які були виявлені Комісією та зафіксовані в реєстрах №№ 1, 2, З, 4, 5 до протоколу від 25.04.2016 року та в додатках до протоколу від 11.05.2016 року.
За результатами перевірки на предмет виявлення правочинів (договорів, транзакцій) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», встановлено, що в аналізований період мало місце значне збільшення залишків коштів на рахунках фізичних осіб, відкритих в ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», що підлягають відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. При цьому було виявлено, що таке збільшення залишків коштів спричинене, зокрема, непоодинокими випадками перерахування юридичними та фізичними особами коштів з власних поточних рахунків на рахунки інших фізичних осіб - клієнтів Банку.
Протоколом засідання Комісії від 17.05.2016 р. було підтверджено наявність дій юридичних та фізичних осіб, спрямованих на зміну черговості задоволення кредиторів відповідно до ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що підпадає під ознаки нікчемності.
Так дії певних юридичних та фізичних осіб з перерахування коштів з власних поточних рахунків на рахунки інших юридичних та фізичних осіб, відкритих в Банку були зумовлені тим, що на рахунках юридичних та фізичних осіб були наявні залишки грошових коштів, які з огляду на незадовільний фінансовий стан платіжної дисципліни ПАТ «КБ «Хрещатик» (який полягав в тому числі й у відсутності достатньої кількості готівки в касах/банкоматах Банку), не могли бути отримані як готівкою так й шляхом перерахування на інші рахунки.
Звертаю увагу на те, що грошові кошти надійшли на рахунок позивача 01.04.2016 p., тобто в той час, коли банк відчував фінансові проблеми та масово не виконував платіжні доручення від своїх клієнтів, наслідком чого стало визнання банку проблемним (постанова Національного банку України №231/БТ від 04.04.2016 р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «КБ «ХРЕЩАТИК» до категорії проблемних»), а потім запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації Банку.
З огляду на це, а також на ризик неповернення коштів, що існував для таких фізичних та юридичних осіб у випадку ліквідації Банку через ймовірну недостатність коштів від реалізації його майна, зазначені в протоколі Комісії фізичні та юридичні особи (в тому числі ПАТ «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод») з метою подальшого отримання коштів в межах гарантованої суми Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») було ініційоване так зване «дроблення» у вигляді перерахування грошових коштів на рахунки інших фізичних осіб (зокрема на позивача в даній справі - ОСОБА_6) з призначенням платежу, яке було відмінні від звичайних платіжних операцій.
Так, зокрема, ПАТ «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко- фармацевтичний завод» перерахувало 195 000,00 грн. на поточний рахунок позивача із призначенням платежу: «надання позики».
Окрім зазначеного вище, звертаю увагу на те, що станом на початок банківського дня (01 квітня 2016 р.) на поточному рахунку позивача залишок грошових коштів складав 0,00 грн., що підтверджується відповідною випискою.
Тобто, вимоги позивача щодо виплати йому грошових коштів у сумі, що підпадає під гарантовану Фондом гарантування фізичних осіб (200 000,00 грн.) грунтуються виключно на тому, що зазначена сума надійшла на поточний рахунок позивача від іншого клієнта Банку - ПАТ «Науково- виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод».
Також, зазначає, що поточний рахунок позивача, на який надійшли грошові кошти, також відкрито 31 березня 2016 р., тобто за день до надходження 195 000,00 грн. від іншого клієнта Банку - ПАТ «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод».
Таким чином, зазначений платіж було здійснено у період, коли платежі за межі банку фактично не здійснювались або здійснювались вибірково, та був вчинений виключно з метою отримання грошових коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та без фактичного надходження грошових коштів до Банку.
Окрім зазначеного вище, звертаю увагу на те, що ПАТ «Науково - виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» є кредитором Банку в розумінні ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як особа, що має залишок грошових коштів на власному поточному рахунку за відповідним договором.
Зазначена операція з перерахування грошових коштів з рахунку однієї фізичної особи на користь іншої могла призвести до зміни черговості задоволення вимог кредиторів, передбаченої ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Так, ПАТ «Науково - виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» у випадку ліквідації Банку може отримати належні йому грошові кошти виключно у відповідній черговості задоволення вимог кредиторів, оскільки відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів», Фонд не гарантував повернення грошових коштів, які знаходяться на поточних/депозитних рахунках юридичних осіб.
Метою здійснення перерахування грошових кошті на поточні рахунки інших фізичних осіб є можливість отримання відшкодування коштів за рахунок Фонду.
Після такої «операції» та особа, на рахунок якої надходила ця грошова сума фактично «набувала гарантоване право» отримати ці кошти від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Згідно ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків.
Всі трансакції клієнтів по перерахуванню коштів відносяться до операцій по переказу коштів.
Згідно п.1.24 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.
Таким чином, грошові перекази є діями осіб, які спрямовані на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків, тобто вони вважаються правочинами в розумінні ЦК України.
Отже, Комісією було затверджено результати перевірки, якою виявлено правочини (операції, транзакції) за вкладними операціями по перерахуванню коштів з поточних/карткових рахунків фізичних осіб на поточні/карткові рахунки інших фізичних осіб та за операціями по подальшому перерахуванню фізичними особами коштів, які були отримані від інших фізичних осіб, з власних поточних рахунків на власні депозитні рахунки, що є нікчемними згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Перелік таких операцій наведено у відповідних Додатках до цього Протоколу.
Також, звертаю увагу на те, що процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах.
При цьому, зазначаю, що включення певного вкладника до повного переліку вкладників, а згодом до загального реєстру, означає підтвердження права цієї особи на отримання коштів від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як компенсації за вкладом в банку.
Згідно ст. 2 Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, а вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Із виписки з особового рахунку на ім'я ОСОБА_2 вбачається, що грошові кошти на рахунок надійшли у якості надання позики згідно договору від 31 березня 2016 року ПАТ «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод».
Проте, зазначені грошові кошти не є вкладом у розумінні вимог Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому Уповноважена особа мала всі правові підстави проводити перевірку документів, пов'язаних з укладанням банком і позивачкою договору банківського вкладу (депозиту), а також обставин зарахування грошових коштів на рахунок ОСОБА_2
З огляду на викладене позов не підлягає задоволенню.
Отже, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, щодо часткового задоволення позовних вимог.
Таким чином, не погоджуючись з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року, вважаю, що апеляційна скарга представника Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» Костенка Ігоря Івановича - Пиріг Олени Вікторівни підлягає задоволенню, а постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2017 року - скасуванню з ухваленням нової постанови, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 необхідно було відмовити.
Суддя Л.О. Костюк