Справа № 804/15758/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Бузякова М.Р.,
представника позивача: ОСОБА_1,
представника відповідача: ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу
за позовом Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа»
до Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про скасування податкового повідомлення-рішення, -
Представник позивача у судовому засіданні підтримав адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю його задовольнити.
Відповідач адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що КП «Жовтоводськтепломережа» несвоєчасно сплачено узгоджені суми грошового зобовязання з податку на додану вартість згідно з рішенням про розстрочення податкового боргу з цього податку. Суми податку на додану вартість, що сплачувались позивачем відповідно до вказаних у позові платіжних доручень, зараховувались контролюючим органом в рахунок погашення податкового боргу з ПДВ минулих періодів. Таким чином, нарахування контролюючим органом штрафних санкцій за порушення термінів сплати узгоджених податкових зобовязань з ПДВ здійснено відповідно до чинного законодавства, а позовні вимоги КП «Жовтоводськтепломережа» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Крім того, протягом 2013 року КП «Жовтоводськтепломережа» подано до Верхньодніпровської ОДПІ наступну податкову звітність з ПДВ:
- 18.02.2013 року податкову декларацію № НОМЕР_1 з податку на додану вартість за січень 2013 року, якою задекларовано податку, що сплачується до державного бюджету, на суму 569919 грн.;
- 17.05.2013 року податкову декларацію № НОМЕР_2 з податку на додану вартість за квітень 2013 року, якою задекларовано податку, що сплачується до державного бюджету, на суму 312267 грн.;
З матеріалів справи також слідує, що 05.05.2015р. Верхньодніпровською ОДПІ проведено камеральну перевірку КП «Жовтоводськтепломережа» щодо порушення граничних термінів сплати узгоджених податкових зобовязань з податку на додану вартість за період січень 2013 року червень 2013 року.
За результатами означеної камеральної перевірки складено акт №19/15-01/23645975 від 05.05.2015р., яким зафіксовано встановлені під час перевірки порушення КП «Жовтоводськтепломережа» приписів п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.31.1 ст.31, п.57.1 ст.57, п.100.2, п.100.6 ст.100, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України внаслідок несвоєчасної сплати позивачем сум узгоджених грошових зобовязань з податку на додану вартість, визначених згідно з наступними документами:
Вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення, суд зважає на таке.
Згідно з п.п.16.1.3, п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, а також сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п.36.1-36.3 ст.36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з п.57.1. ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.203 Податкового кодексу України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
В судовому засіданні представник позивача наполягав на тому, що КП «Жовтоводськтепломережа» своєчасно та у встановлені графіком розстрочення сплати стягнутого судовим рішенням податкового боргу з ПДВ строки здійснював сплату визначених цим графіком сум, на підтвердження чого надав суду відповідні платіжні доручення, копії яких долучені в матеріалах справи.
Також представник позивача суду пояснив, що при сплаті поточних грошових зобов'язань з ПДВ, самостійно задекларованих у податкових деклараціях за січень 2013 року червень 2013 року, в графі платіжних доручень «призначення платежу» вказувалось про сплату коштів в рахунок погашення грошових зобовязань з ПДВ відповідного звітного періоду.
Разом з тим, з пояснень представника відповідача та з долученої до матеріалів справи роздруківки зворотного боку облікової картки платника податку КП «Жовтоводськтепломережа» з податку на додану вартість встановлено, що сплачені позивачем кошти зараховувались Верхньодніпровською ОДПІ в рахунок оплати наявного у позивача податкового боргу минулих періодів, що виник раніше, в порядку черговості, без врахування визначеного позивачем призначення платежу.
Так, абз.1 п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Відповідно до абз.2 п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
Враховуючи встановлені судом обставин відносно того, що у позивача, крім розстроченого податкового боргу з ПДВ та поточних зобов'язань з цього податку за січень-червень 2013 року, існував податковий борг з ПДВ минулих періодів, що виник раніше, а також зважаючи на приписи п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України, суд приходить до висновку про те, що Верхньодніпровською ОДПІ правомірно зараховувались кошти, що сплачувались КП «Жовтоводськтепломережа», на погашення податкового боргу минулих періодів в порядку черговості без врахування визначеного позивачем в платіжних документах призначення платежу.
При цьому з наведеного змісту п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України слідує, що законодавством не робиться виключення для зарахування коштів, сплачених на погашення розстрочених судовим рішенням сум податкового боргу, у строки, встановлені графіком такого розстрочення, і такі кошти також мають зараховуватися в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Відповідно до п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Аналіз зазначеної норми закону дає підстави для висновку про те, що передбачена п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України штрафна санкція може бути застосована до платника податку тоді, коли податкове зобовязання останнього є узгодженим і таким, що сплачене із затримкою у визначені Податковим кодексом України строки.
При цьому Податковий кодекс України не містить винятків для застосування штрафу за порушення граничних строків сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в залежності від того, як платник податку її сплатив - добровільно чи на підставі рішення суду, в тому числі і у випадку розстрочення його виконання.
Отже, зважаючи на те, що відповідач правомірно зарахував кошти, що сплатив позивач, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, що і зумовило сплату позивачем узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість з порушенням визначених законодавством термінів та з затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати сум таких грошових зобовязань, нарахування позивачу спірним податковим повідомленням-рішенням штрафних санкцій у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу є законним та обґрунтованим.
За змістом приписів п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податковим боргом відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визнається сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня нарахована на суму такого грошового зобовязання.
При цьому п.п.14.1.152 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що погашення податкового боргу це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.
Статтею 87 Податкового кодексу України визначені джерела сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків.
Так, відповідно до п.87.1, п.87.2 ст.87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Згідно з п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Підпунктом «а» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що Податковий кодекс України встановлює різні джерела погашення податкового боргу, в тому числі і врахування відємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу).
При цьому за змістом приписів п.п.14.1.152 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України погашення податкового боргу це і є його зменшенням, підтвердженим відповідним документом.
Водночас, за змістом приписів п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України відповідальність у вигляді штрафу, передбачена цією нормою закону, застосовується за порушення строків погашення грошових зобовязань платниками податків незалежно від джерела такого погашення.
За таких обставин, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору, відповідно до ст.94 КАС України не відшкодоуються.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» до Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_3