Справа № 317/1672/17
Суддя: Ачкасов О. М.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 317/1672/17
№ 2-а/317/71/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Ачкасов О.М., розглянувши у скороченому провадженні у м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Запорізького приміського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дії Запорізького приміського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Запорізького приміського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дії Запорізького приміського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області та зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на те, що він працював з 03.11.1992 року по 20.10.2005 року суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, з 21.10.2005 р. по 20.09.2016 р. суддею Апеляційного суду Запорізької області. Згідно з Постановою Верховної Ради України від 8 вересня 2016 року № 1515-VIII «Про звільнення суддів» його було звільнено з посади судді Апеляційного суду Запорізької обл. у звязку з поданням заяви про відставку. 20 вересня 2016 року в.о. голови Апеляційного суду Запорізької області, видано наказ № 79-К про виключення позивача зі штату суду у звязку з відставкою, та припинення виплати щомісячного грошового утримання працюючому судді. З 21.09.2016 року він має статус судді у відставці. 21.09.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому щомісячного довічного грошового утримання. З 21.09.2016 р. йому призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», при наданні щорічної оплачуваної відпустки ОСОБА_1 виплачувалася суддівська винагорода та допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу, на яку відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» нараховувався ЄСВ.

У Довідках від 20.09.2016 р. №07-50/101 і 01.12.2016 р. №07-50/145 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (Додаток 2 до порядку надання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці органами Пенсійного фонду, надалі Додаток 2), які були видані головою Апеляційного суду Запорізької області і начальником відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності помилково не було враховано 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення, що потягло призначення і виплату мені органами Пенсійного фонду щомісячного довічного грошового утримання у меншому розмірі.

Листом від 21 квітня 2017 року №07-40/29/ голова Апеляційного суду Запорізької області і начальник відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності визнали помилкове не врахування 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення у довідках від 20.09.2016 р. №07-50/101, 01.12.2016 р. №07-50/145 і тому звернулися до органів Пенсійного фонду з клопотанням про перерахунок призначеного ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді на підставі уточнених ними Довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення станом на 20.09.2016 р. №07-50/22 від 21.04.2017 р., станом на 01.12.2016 р. №07-50/23 від 21.04.2017 р.

У квітні 2017 р. цей лист з додатками позивач передав органу Пенсійного фонду у Запорізькому районі і в своїй заяві висловив клопотання про його задоволення за зазначеними в ньому підставами.

Рішенням Запорізького приміського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області від 23.05.2017 року №693/03 відмовлено у перерахунку призначеного позивачу довічного грошового утримання судді з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання, а саме з 21.09.2016 р. Це рішення позивач отримав 02 липня 2017 р.

В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що в нормі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції, що діяла на час припинення нею суддівських повноважень було застосовано термін «грошове утримання судді», а не «суддівська винагорода». При цьому зазначає, що згідно з ст.ст. 133-134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» грошове утримання складається як з суддівської винагороди так і при наданні щорічної відпустки, - допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу. У зв'язку з цим вважає, що виплата йому щомісячного довічного грошового утримання повинна проводитись з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, у зв»язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду із адміністративним позовом.

Суддя ухвалив розглядати справу в порядку скороченого провадження, згідно ст. 183-2 КАС України, провадження відкрито ухвалою судді.

У письмових запереченнях, які надійшли на адресу суду 17.07.2017 року, відповідач зазначає, що позов є необґрунтованим і не ґрунтується на законі. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки вважають, що позивачеві призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 28402,35 грн., з урахуванням підвищення за особливі заслуги перед Україною у розмірі 282,50 грн., тому вважають, що позивачеві щомісячне грошове утримання судді у відставці розраховано відповідно до вимог діючого законодавства, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, розглянувши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови Верховної Ради України № 1515-VІІІ від 08.09.2016 року позивач ОСОБА_1 був звільнений з посади судді Апеляційного суду Запорізької області у звязку з поданням заяви про відставку.

З наявних в матеріалах справок довідок Апеляційного суду Запорізької обл. від 21.04.2017 р., за вих.№ 07-50/22, № 07-50/23, виданих судді у відставці ОСОБА_1, встановлено, що заробітна платадля обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить : на 20.09.2016 р. : оклад - 15950 грн., надбавка за вислугу років 80% - 12760 грн., щомісячна доплата за науковий ступень кандидата юридичних наук 15% - 2392,50 грн., щомісячна доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 10% - 1595 грн., 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення 1329,17 грн., всього 34036,67 грн.

- на 01.12.2016 р. : оклад - 17600 грн., надбавка за вислугу років 80% - 14080 грн., щомісячна доплата за науковий ступень кандидата юридичних наук 15% - 2640 грн., щомісячна доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 10% - 1760 грн., 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення 1466,67 грн., всього 37546,67 грн.

При зверненні позивача до органу Пенсійного фонду, Повідомленням від 23.05.2017 р. за № 693/03 відповідачем відмовлено в проведенні перерахунку, та повідомлено про відсутність підстав для врахування суми матеріальної допомоги при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" врегульовані правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів (далі Закон).

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установлених законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Відповідно до п.7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005р. № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.2013р. № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

Згідно з п. 3 Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016р. за № 4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Згідно з ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції, що діяла на час припинення ОСОБА_1 суддівських повноважень, розмір щомісячного довічного утримання становив 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, та за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років цей розмір збільшується на 2 %.

Відповідно до ст.ст. 133-134 цього Закону суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вищезазначеного Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

При цьому, слід зазначити, що згідно з п. 2.3.3. Інструкції № 5 «Зі статистики заробітної плати» матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій зазначається крім відомостей про судову винагороду інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до норм законодавства, зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів. При цьому, виплата сум грошової допомоги здійснювалась ОСОБА_1 систематично та включена в оподатковуваний дохід. Бухгалтерією суду матеріальну допомогу віднесено до фонду оплати праці, що є складовою заробітної плати, про що свідчать копії довідок Апеляційного суду Запорізької області, що містяться в матеріалах справи.

Аналіз наведених положень дає підставу для зазначення про те, що матеріальна допомога є складовою системи оплати праці судді.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20.02.2012 року № 21-430а11 та від 06.11.2013 року № 21-350а13, які в силу ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013 зазначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку із досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів», яка проголошує, що рівень виплат, який має отримувати суддя у відставці має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, відмовляючи у проведенні перерахунку довічного грошового утримання з урахуванням матеріальної допомоги діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», « Про судоустрій та статус суддів», «Про пенсійне забезпечення».

Обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України і розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Виходячи з положень частини другої зазначеної статті, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, відмовляючи в здійсненні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 не довів правомірність своїх дій.

За таких підстав адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 6, 8, 9-11, 69-71, ст.160 ч.3, ст. 167, 183-2 КАС України, ст.ст. 19, 126 Конституції України, ст. 66 Законом України «Про пенсійне забезпечення» ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 133-134 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суддя

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Запорізького приміського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дії Запорізького приміського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області та зобовязання вчинити певні дії -задовольнити.

Визнати протиправними дії Запорізького приміського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, яка викладена в Повідомленні про відмову в проведенні перерахунку від 23.05.2017р. № 693/03.

Зобов'язати Запорізьке приміське обєднане Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання, а саме з 21.09.2016 р.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя : О.М. Ачкасов