Справа № 404/3906/17
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/3906/17
Номер провадження 2-а/404/430/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Галагана О.В.,

при секретарі Туровської О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП м. Кропивницький лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти до інспектора роти № 3 батальйону УПП м. Кропивницький лейтенанта поліції ОСОБА_2, яким просив визнати дії останнього щодо винесення відносно позивача постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 804683 від 21.06.2017 року протиправними; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 804683 від 21.06.2017 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення від 30.05.2017 року, що здійснювалась на нагрудний відео реєстратор, яка записана на носії інформації DVD-R диск, як доказ по справі.

Представник відповідача УПП в м. Кропивницький ДПП в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся.

В силу ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає, що справу можливо вирішити за відсутності відповідача, який є субєктом владних повноважень, на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.06.2017 року відповідачем інспектором роти № 3 батальйону УПП м. Кропивницький лейтенантом поліції ОСОБА_2 складено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 804683, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн., а саме за те, що він 21.06.2017 року о 15 год. 40 хв., керуючи автомобілем КАМАЗ НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, в м. Кропивницькому по вул. Ярослава Мудрого, 1, здійснив зупинку під мостом, чим порушив п.п. 15.9. (в) ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідачем не надана оцінка запереченням позивача на місці розгляду справи.

Водій на обґрунтування позову зазначив, що його зупинка була здійснена близько 20 м від проїзної частини дороги. Відповідно до ПДР України автомобільна дорога, вулиця (дорога) це частина території, зокрема,в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій).

ОСОБА_1 зазначає, що зупинка транспортного засобу була здійснена не на дорозі, призначеній для руху автомобілів, Жодного знаку, забороняючого зупинку не було. Транспортний засіб не заважав руху іншим транспортним засобам.

У відповідності до п. 15.9. (в) ПДР України, зупинка забороняється на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях.

З аналізу розділу 15 ПДР України вбачається, що метою встановленої заборони зупинки під мостом є унеможливлення створення аварійної ситуації чи дорожньо-транспортної пригоди, оскільки зазвичай дороги в таких місцях мають обмежену пропускну здатність, а також недостатню оглядовість.

З оглянутої відео-фіксації, що надана відповідачем з нагрудного відео реєстратора, вбачається, що транспортний засіб позивача знаходився від проїзної частини на відстані 20-30 м, на ґрунтовій дорозі. Таким чином, вказаний транспортний засіб жодним чином не перешкоджав руху транспортним засобам, які рухалися по дорозі під мостом.

Інспектор, що склав оскаржувану постанову, не вірно витлумачив вказану норму права щодо неможливості зупинки транспортного засобу під мостом поза межами проїзної частини.

Враховуючи наведені правові норми, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає скасуванню, оскільки при розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Проте, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги позивача про визнання протиправними дій інспектора роти № 3 батальйону УПП м. Кропивницький лейтенанта поліції ОСОБА_2, оскільки позивачем не доведено, що дії інспектора при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення були протиправними, суд скасовую постанову не з підстав протиправних дій, а з підстав не надання доказів вини позивача в суді.

Суд відмовляє також у закритті провадження у справі, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень, а тому прийняття рішення щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган чи повноважена особа, яка вирішує питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

За вказаного, адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 71, 72, 158, 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП м. Кропивницький лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 804683 від 21.06.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3