Справа № 428/6834/17
Суддя: Журавель Т. С.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/6834/17
Провадження №2-а/428/310/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міській суд Луганської області у складі головуючого судді - Журавель Т.С., при секретарі Андрусишин Н.Т., за участю: позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 478458 від 27.06.2017 року та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до інспектора взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 478458 від 27.06.2017 року та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що, керуючи автомобілем НОМЕР_1, він 27.06.2017 року о 15 год. 40 хв. рухався у м. Сєвєродонецьку по вул. Гагаріна в сторону вул. Донецька. Проїхавши перше та друге перехрестя з проспектом Центральним, в районі буд. 46 по вул. Гагаріна, позивача зупинив відповідач та, не приймаючи до уваги пояснення та доводи позивача, склав щодо нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 478458. У вказаній постанові зазначено, що позивач 27.06.2017 року о 15 год. 40 хв. в м. Сєвєродонецьку на перехресті пр-ту Центральний з вул. Гагаріна, керуючи транспортним засобом «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2, не виконав вимоги знаку 5.16 (напрямки руху по смугах), а саме з полоси рух направо здійснив рух прямо, порушивши вимоги п.п. 8.4 «ґ» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. За дане адміністративне правопорушення до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, тому з даним позовом звернувся до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись при цьому на обставини, викладені в адміністративному позові.

Від відповідача також надійшли письмові заперечення у яких зазначено, що оскаржувана постанова складена у відповідності до вимог законодавства України, а тому підстави для її скасування відсутні. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю та розглядати справу без його участі.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши відеозаписи правопорушення, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 27.06.2017 року інспектором взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_2 в м. Сєвєродонецьку по вул. Гагаріна було прийнято постанову серії БР № 478458 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої

27.06.2017 року о 15 год. 40 хв. ОСОБА_1 в м. Сєвєродонецьку на перехресті пр-ту Центральний з вул. Гагаріна, керуючи транспортним засобом «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2, не виконав вимоги знаку 5.16 (напрямки руху по смугах), а саме з полоси рух направо здійснив рух прямо, порушивши вимоги п.п. 8.4 «ґ» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Позивач вважає вищевказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Суд погоджується з вищевказаним твердженням позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи оскаржувану постанову вбачається, що вона була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до пункту 8.4 (ґ) розділу 8 «Регулювання дорожнього руху» Правил дорожнього руху України дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи у тому числі на інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Пунктом 11.1 ПДР України передбачено, що кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Наказом Мінрегіонрозвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.02.2012 № 54, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.03.2012 року за №365/20678 затверджено «Технічні правила ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів», згідно пункту 1.3 яких дорожні знаки - вироби, малюнки і написи, що призначені для інформування учасників дорожнього руху щодо умов і режимів руху на вулицях та дорогах.

Розміри, форма та розміщення дорожніх знаків повинні відповідати положенням постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху» та ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування».

Водночас, у п.8.2-1 Правил дорожнього руху визначено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому, дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Також, дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Таким чином, наведені норми свідчать, що існують певні вимоги для розміщення дорожніх знаків.

Суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд звертає увагу на те, що з відеозапису правопорушення, наданого відповідачем, вбачається, що на вказаній ділянці дороги відсутня дорожня розмітка та дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах», встановлений з порушенням положень постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху» та ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування». Крім того, даний відеозапис зроблений з великої відстані, на ньому вбачається рух не одного транспортного засобу, а тому ідентифікувати саме автомобіль позивача неможливо, оскільки не видно номерні знаки всіх учасників руху. Крім того, через відсутність дорожньої розмітки та зйомку з великої відстані не можна точно зясувати по якій саме смузі рухався автомобіль під керуванням позивача. Таким чином, відеозапис, наданий відповідачем, не може бути прийнятий судом до уваги як доказ скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Аналізуючи викладене також вбачається, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, в порядку ч. 2 ст. 71 КАС України, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак належних доказів того, що позивач саме проігнорував вимоги дії дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху за смугами», зокрема, пояснень свідків, пояснень інших учасників руху, суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовна вимога в частині скасування постанови серії БР №478458 від 27.06.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Проте з метою повного захисту прав позивача, на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати оскаржувану постанову протиправною.

При цьому, позовні вимоги про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 171-2 КАС України. Зазначені справи розглядаються в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов крім іншого, може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень. Крім того, ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову крім іншого про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення або окремих його положень.

З огляду на вищевикладені норми права, суд доходить висновку, що закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення не входить до повноважень адміністративного суду під час розгляду справи за правилами КАС України. На підставі викладеного, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 478458 від 27.06.2017 року та закриття провадження у справі задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 478458 від 27.06.2017 року, винесену інспектором взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_2

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанову в повному обсязі складено 25.07.2017 року.

Суддя Т. С. Журавель