Справа № 815/7275/16
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7275/16
УХВАЛА

26 липня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Глуханчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про розяснення судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов'язки начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_2, Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2017 року до суду надійшла заява Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про розяснення постанови Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року у справі №815/7275/16 за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов'язки начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_2, Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування заяви про роз'яснення судового рішення зазначено, що в постанові Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року щодо стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 19 345,32 грн., сума стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначена без виокремлення належних до сплати у бюджет платежів у вигляді податків та зборів. В свою чергу, Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області під час виплати доходів у вигляді заробітної плати виступає податковим агентом, який зобов'язаний відрахувати податок на доходи фізичних осіб та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із сум, що належать до виплати позивачу. Таким чином, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області є особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, у тому числі за час вимушеного прогулу, яка виплачується на користь позивача, заявник просить надати роз'яснення судового рішення щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 19 345,32 грн. Заявник просить надати наступні роз'яснення судового рішення, а саме роз'яснити постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року в частині її виконання, зазначивши частки з присудженої до стягнення суми, які підлягають виплаті позивачу, а які сплаті (утриманню) до бюджету у якості податків та зборів, а також коди економічної класифікації видатків, за якими органами казначейської служби буде проведено стягнення.

У судове засідання заявник (відповідач по справі) та позивач не зявились, про дату, час та місце судового розгляду заяви повідомлялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КАС України, суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення протягом десяти днів із повідомленням заявника (особи, яка бере участь у справі, державного виконавця, які звернулися із заявою про роз'яснення судового рішення) та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Як зазначено у п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» за правовою природою роз'яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз'яснення є його складовою, тому заява про роз'яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз'яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд ухвалив рішення розглянути заяву в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами та запереченнями.

Дослідивши заяву про роз'яснення судового рішення, матеріали справи, суд приходить до наступного.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до виконуючого обов'язки начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_2, Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 22 листопада 2016 року №315-к про звільнення ОСОБА_1. Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста сектору фітосанітарного контролю відділу фітосанітарних заходів на кордоні Управління фітосанітарної безпеки Держпродспоживслужби в Одеській області з 23 листопада 2016 року. Стягнуто з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.11.2016 року по 14.02.2017 року в сумі 19 345,32 грн. (дев'ятнадцять тисяч триста сорок п'ять гривень 32 коп.).

Рішення суду набрало законної сили 17 травня 2017 року.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Таким чином, за правилами ст. 170 КАС України розяснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим.

У заяві про розяснення судового рішення заявник просить роз'яснити дане рішення, вказавши частки з присудженої до стягнення суми, які підлягають виплаті позивачу, а які сплаті (утриманню) до бюджету у якості податків та зборів, а також коди економічної класифікації видатків, за якими органами казначейської служби буде проведено стягнення.

Судом встановлено, що звернення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області із заявою про роз'яснення судового рішення пов'язано із тим, що відповідно до вимог Податкового кодексу України Головне управління при виплаті позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу виступає податковим агентом, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку та зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.11.2016 року по 14.02.2017 року в сумі 19 345,32 грн.

Як слідує зі змісту мотивувальної частини постанови суду від 14 лютого 2017 року, розрахунок середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу здійснено судом на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Абзацом 3 пункту 3 Порядку визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Згідно з п.5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно довідки про доходи від 24 січня 2017 року №72, сума нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 за вересень 2016 року складає 6677, 08 грн., за жовтень 2016 року 5664, 00 грн. Усього за останні 2 календарні місяці роботи до звільнення 12 341, 08 грн. Кількість відпрацьованих робочих днів у вересні 22, у жовтні - 15. Усього 37 днів. Отже, середньоденний заробіток позивача складає 333, 54 грн. (12341,08/37). Кількість днів вимушеного прогулу позивача складає 58 робочих днів (з 23.11.2016 року по 14.02.2017 року).

Таким чином, в рішенні суду від 14 лютого 2017 року визначено, що середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу складає 19 345,32 грн. (333,54х58).

При цьому, суд зазначає, що відповідно до абз. 3 пункту 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, усі виплати були включені в розрахунок середньої заробітної плати позивача у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки.

Отже, присуджена судом до стягнення на користь позивача сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу розрахована без утримання податків та зборів й інших обов'язкових платежів.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області як податковий агент згідно норм Податкового Кодексу України та як страхувальник згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» зобов'язаний виплатити позивачеві суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, утримавши із цих сум при виплаті обов'язкові податки та збори відповідно до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, оскільки в резолютивній частині судового рішення не зазначено про те, що стягненню з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на користь ОСОБА_1 підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.11.2016 року по 14.02.2017 року в сумі 19 345,32 грн. без урахування обов'язкових податків та зборів, суд вважає необхідним роз'яснити постанову від 14 лютого 2017 року та вказати, що стягненню з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на користь ОСОБА_1 підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.11.2016 року по 14.02.2017 року в сумі 19 345,32 грн. без урахування обов'язкових податків та зборів.

Що стосується вимог в заяві про роз'яснення судового рішення в частині визначення кодів економічної класифікації видатків, за якими органами казначейської служби буде проведено стягнення, суд у цій частині заяви вважає необхідним відмовити, з огляду на наступне.

Роз'яснення судового рішення за своєю суттю є одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Роз'яснення судового рішення може бути зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Однак, у своїй заяві Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області не зазначає в чому полягає саме незрозумілість постанови Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року, а просить суд визначити коди економічної класифікації видатків, за якими органами казначейської служби буде проведено стягнення, що не є роз'ясненням судового рішення, у розумінні положень ст. 170 КАС України.

При цьому, відповідно до п. 28 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 45), орган Казначейства протягом трьох робочих днів після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (коди тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету і рахунки боржника, з яких проводиться безспірне списання коштів.

Коди програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (коди тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету та/або рахунки, за якими проводиться безспірне списання коштів, можуть бути змінені органом Казначейства за обґрунтованою заявою боржника.

Отже, визначення кодів економічної класифікації видатків входить до повноважень Казначейства, а не суду, яким прийнято рішення про стягнення коштів.

З урахуванням викладеного, заява Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про розяснення судового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 170 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про розяснення постанови Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року по адміністративній справі №815/7275/16 задовольнити частково.

Роз'яснити постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року по справі №815/7275/16, зазначивши, що відповідно до пункту 4 резолютивної частини постанови стягненню з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на користь ОСОБА_1 підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.11.2016 року по 14.02.2017 року в сумі 19 345,32 грн. (дев'ятнадцять тисяч триста сорок п'ять гривень 32 коп.) без урахування обов'язкових податків та зборів.

В іншій частині заяви про розяснення судового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Глуханчук