Справа № 805/1294/17-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 р. Справа №805/1294/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 11год. 06хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Галатіної О.О.

при секретарі - Кузьменко Н.С.

за участю

представника позивача Мендрух О.М.

представник відповідача Ананніч В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №108-а адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Управління східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області про визнання незаконною та скасування вимоги від 25.01.2017 року № 04-05-06-15-05/635, суд -

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2017 року Дочірнє підприємство "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Управління східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області про визнання незаконною та скасування вимоги від 25.01.2017 року № 04-05-06-15-05/635.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що дії відповідача щодо проведення ревізії фінансово-господарської діяльності підприємства позивача з питань, не пов'язаних з використанням бюджетних коштів, є протиправними, оскільки до компетенції відповідача не належить проведення ревізії фінансово-господарської діяльності позивача з питань, не пов'язаних з використанням бюджетних коштів. Позивач зазначає те, що в розумінні законодавства України, підприємство позивача не є міністерством, органом виконавчої влади, державним фондом, ані бюджетною установою. Позивач є дочірнім підприємством ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" і створений на базі відокремленої частини його майна, а не створений безпосередньо державою або відповідним уповноваженим державним органом, із чого випливає, що Дочірнє підприємство "Донецький облавтодор", як і ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", не є державними підприємствами, їх майно не є державним. Зазначене також підтверджується Розпорядженням Кабінету міністрів України від 23.11.2011 р. № 1221-р "Питання управління Державною службою автомобільних доріг об'єктами державної власності", відповідно до якого затверджено перелік державних підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укравтодору, до яких ані ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", ані його дочірні підприємства не увійшли. Таким чином, ДП "Донецький облавтодор" не діє на основі державної власності і не є державним підприємством.

Посилаючись на вказані обставини просить суд:

- визнати незаконною та скасувати вимогу Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області від 25.01.2017 р. за № 04-05-06-15-05/635 щодо усунення порушень законодавства.

- визнати неправомірними дії Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області та зобов'язати Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області утриматися від вчинення цих неправомірних дій, а саме - від ініціювання розірвання контракту, що укладений між ОСОБА_3 та ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» від 09.04.2014 р. за №162.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2017 року позовні вимоги позивача в частини визнання неправомірними дії Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області та зобов'язання Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області утриматися від вчинення цих неправомірних дій, а саме - від ініціювання розірвання контракту, що укладений між ОСОБА_3 та ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» від 09.04.2014 р. за №162 залишені без розгляду, у зв'язку із поданням представника позивача відповідного клопотання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала просила суд відмовити в задоволені позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області була проведена планова ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та його структурних підрозділів за період з 01.11.2014р. по 31.08.2016р., за результатами якої складено Акт ревізії № 04-879-06-19/001 від 20.12.2016 р.

03.02.2017р. на адресу позивача надійшла вимога Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області від 25.01.2017 р. за № 04-05-06-15-05/635.

Згідно змісту Вимоги вбачається, що Держаудитслужба в Донецькій області вимагає від ДП «Донецький облавтодор»:

1. Опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства у сумі 770,65 тис. грн., в тому числі відшкодувати збитки у сумі 367,42 тис. грн., завдані зазначеними порушеннями, в установленому законодавством порядку.

2. Розглянути питання про притягнення працівників державного підприємства, винних у зазначених порушеннях, до встановленої законом відповідальності.

Також, Вимогою було запропоновано стягнути збитки з відповідних підприємств. У разі не усунення виявлених порушень в установлений строк орган державного фінансового контролю ініціює розірвання контракту з керівником суб'єкту господарювання державного сектору економіки.

Не погодившись повністю зі змістом Акту ревізії, зі сторони ДП «Донецький облавтодор», в порядку п. 40, 42 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, що затверджений Постановою КМУ від 20.04.2006 р. за № 550 було підготовлено та направлено заперечення за № 01-24/718 від 22.12.2016 р., щодо змісту Акту ревізії.

Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області були розглянуті заперечення на Акт ревізії, та направлено свої висновки щодо заперечень супровідним листом за № 04-05-06-15-05/637 від 25.01.2017р.

Відповідно до змісту висновків заперечення на Акт ревізії не були прийняті відповідачем.

Наказом Державної служби автомобільних доріг України «Про створення дочірніх підприємств ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» № 156 від 09.04.2002 р. було утворено Дочірнє підприємство «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Відповідно до п.п. 2.3-2.4 цього наказу частина майна ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» була передана Позивачу на праві оперативного управління (в подальшому - у господарське відання), передача здійснюється станом на 31.03.2002 р.

Статутом ДП «Донецький облавтодор» визначено, що засновником підприємства є ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»; майно підприємства складається з сукупності речей, майнових прав, інших цінностей, вартість яких відображається на самостійному балансі підприємства, яке передається засновником підприємству у господарське відання та іншого майна, набутого підприємством на засадах, не заборонених чинним законодавством та цим Статутом.

Також зі змісту Статуту ДП «Донецький облавтодор» вбачається, що позивач утворений не на основі державної власності, а за рахунок коштів, що є власністю засновника - ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Позивач є дочірнім підприємством ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» і створений на базі відокремленої частини його майна, а не створений безпосередньо державою або відповідним уповноваженим державним органом, із чого випливає, що Дочірнє підприємство «Донецький облавтодор», як і ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», не є державними підприємствами, їх майно не є державним.

Таким чином, ДП «Донецький облавтодор» не діє на основі державної власності і не є державним підприємством.

Держава Україна в особі Державної служби автомобільних доріг України, що передала до статутного фонду ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» майно, визначене постановою Кабінету Міністрів України № 221 від 28.02.2002 р., набула в обмін право власності на 100% акцій ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», і відповідно отримала у власність акції ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», тобто набула корпоративні права щодо ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Слово «державна» у назві ДАК свідчить про те, що державі належать всі акції товариства і, відповідно, повний контроль над ними, але не майно. Контроль над діяльністю ВАТ здійснюється через механізм корпоративного управління.

ДП «Донецький облавтодор» утворений не на основі державної власності, а за рахунок коштів, що є власністю засновника - ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», який відповідно до статуту позивача є єдиним засновником ДП «Донецький облавтодор».

Відповідно довідки ЄДРПОУ серія АА № 702362 позивач за інституційним сектором економіки за КІСЕ S.11002 належить до приватних нефінансових корпорацій.

Згідно з наказом Держкомстату від 18.04.2005 р. № 96 "Про затвердження Класифікації інституційних секторів економіки України приватні нефінансові корпорації - це усі нефінансові корпорації та квазікорпорації-резиденти, які не контролюються органами державного управління чи інституційними одиницями - нерезидентами. Такі корпорації можуть контролюватися (але можуть і не контролюватися) іншими інституційними одиницями-резидентами, але їхньою характерною рисою є те, що вони не підлягають контролю з боку органів державного управління чи з-за кордону.

Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області згідно п.2.10 Плану контрольно-ревізійної роботи Держаудитслужби України на ІІІ квартал 2016 року проведена планова ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та його структурних підрозділів за період з 01.11.2014 року по 31.08.2016 року, якою встановлено ряд порушень, що відображені в акті ревізії від 20.12.2016 року №04-879-06-19/001.

Під час ревізії встановлено порушення законодавства на загальну суму 788,33тис.грн., з яких відшкодовано 17,68тис.грн.

1) в порушення п.7.4 Договору про повторну фінансову допомогу №01-/26/06/01/15 від 03.02.2015 року, п.5.4 Договору про повторну фінансову допомогу №01-26/06/25/15 від 24.04.2015 року, п.1 ст.193, п.1, п.3 ст.216 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року №436-VI ДП «Донецькій облавтодор» за період з 01.07.2016 року по 31.08.2016 року недоотримано фінансових ресурсів на суму 10,90тис.грн. внаслідок не нарахування пені передбаченої вимогами договорів про надання поворотної фінансової допомоги, укладеними з ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та з ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» без відображення в обліку дебіторської заборгованості, чим завдано збитків державному підприємству на відповідну суму.

2) в порушення п.5, п.6, п. 12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, п.1, п.8 ст.9 Закону України «про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996, п.2.1, п.2.14, п.2.15, п.2.16 «Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку» від 24.05.1995 року №88, п.6.3.1.2 настанови щодо визначення прямих витрат у вартості будівництва ДСТБУ НБ Д.1.1-2:2013, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.08.2013 №405 ДП «донецький облавтодор» за період з 01.05.2015 року по 31.07.2015 року проведена зайва сплата коштів у сумі 356,52тис.грн. внаслідок завищення вартості виконаних ТОВ «Строительная компанія Масштаб» робіт з експлуатаційного утримання автомобільної дороги місцевого значення С051137 Селидове - Гірник - Максимільянівка, км 8+000-24+500 на суму 125,21тис.грн., завищення вартості виконаних ТОВ «Данком» робіт з експуцатаційного утримання автодороги Красноармейск-Артемовск-Михайловка, км 65+500-км74-550 на суму 227,79тис.грн., завищення вартості виконаних Селидівським підрядним спеціалізованим дорожнім ремонтно-будівельними відокремленим підрозділом ПАТ «Облдорремонт» робіт з експлуатаційного утримання автодороги Селидово-Горняк-Максимильянівка, км 0-000-км7+800 автодороги Цукурино-Новоселидово-Курахово, км 0+000-км 13+300 на суму 3,52тис.грн., чим завдано збитків державному підприємству на відповідну суму.

3) в порушення п.5, п.6, п12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318 п.1, п.8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996, п.2.1, п.2.14, п.2.15, п.2.16 «Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку» від 24.05.1995 року №88, п.6.3.1.2 настанови щодо визначення прямих витрат у вартості будівництва ДСТБУ НБ Д.1.1-2:2013, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.08.2013 №405 ДП «донецький облавтодор» за період з 01.03.2015 року по 30.06.2016 року встановлене зайве нарахування до оплати коштів у сумі 403,23тис.грн. внаслідок завищення вартості виконаних ТОВ «Перша дорожня будівельна компанія» робіт з поточного середнього ремонту автомобільної від (Н-21) - Мануйлівка - Дмитрівна, км 0+000-км7+100 на суму 386,53тис.грн., завищення вартості виконаних ТОВ «АБЗ» робіт з експлуатаційного утримання автодороги Слов'янськ-Донецьк-Маріуполь, км139+200-197+800 на суму 5,31тис.грн., завищення вартості виконаних ТОВ «Альтком» робіт з експлуатаційного утримання автодороги Н-20 Слов'янськ-Донецьк-Маріуполь, км. 139+200 - км 221+980» на суму 4,92 тис.грн., завищення вартості виконаних ТОВ «Укрстрой» робіт з експлуатаційного утримання автодороги Т-05-09 Велика Новосілка-Амвросіївка» на суму 6,47тис.грн.

Зазначені порушення надійшли відображення у п. 1, 2 Вимоги щодо усунення порушень № 04-05-06-15-05-635 від 25.01.2017р.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 6 квітня 2016 р. № 266 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» було утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державної аудиторської служби. Територіальні органи Державної фінансової інспекції було реорганізовано шляхом їх приєднання до відповідних міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби. Також, пунктом 3 Постанови № 266 було установлено, що міжрегіональні територіальні органи Державної аудиторської служби є правонаступниками територіальних органів Державної фінансової інспекції, що реорганізуються.

Таким чином, законодавчі норми, якими врегульовано діяльність Державної фінансової інспекції України, кореспондують з нормами, якими врегульовано дії Державної аудиторської служби, як правонаступника органів Державної фінансової інспекції.

Так, згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення про Держфінінспекцію), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція (Держаудитслужба) відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення про Держфінінспекцію).

Відповідно до пункту 6 Положення про Держфінінспекцію Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням про Держфінінспекцію (Держаудитслужбу) встановлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Від так, Держаудитслужба пред'явила наступні вимоги:

1) Опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства у сумі 770,65 тис. грн., в тому числі відшкодувати збитки у сумі 367,42 тис. грн., завдані зазначеними порушеннями, в установленому законодавством порядку;

2) розглянути питання про притягнення працівників підприємства, винних у зазначених порушеннях, до встановленої законом відповідальності.

Таким чином, вбачається, що оскаржувана Вимога Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області від 25.01.2017 р. за № 04-05-06-15-05/635 вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Щодо змісту Акту ревізії фінансово-господарської діяльності Дочірнього підприємства Донецький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та його філій за період з 01.07.2012 по 31.08.2016 р. за № 04-879-06-19/001 від 20.12.2016 р. зазначаємо, що ревізією встановлено далі наведені порушення, суд зазначає наступне.

Щодо актів виконаних підрядних робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування Донецької області які були підписані зі сторони Підприємства за нібито завищеною вартістю 227 794,85 грн. у травні 2016р. (субпідрядник - ТОВ «Данком»).

Від так, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, за результатами проведеної зустрічної звірки в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Данком» з питання документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків із Дочірнім підприємством «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» за період з 01.07.2012 по 31.08.2016, державними аудиторами Східного офісу Державної аудиторської служби у Донецькій області встановлено, що ТОВ «Данком» було нібито зайво пред'явлено до оплати ДП «Донецький облавтодор» 227794,85 грн. внаслідок завищення вартості виконаних робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування Донецької області (автомобільна дорога державного значення ТО504 Красноармейск-Артемовск-Михайловка, км 65+500 -км 74+550).

На думку держаудиторів завищення вартості робіт сталося з причини складання договору оренди автотранспортних засобів, що належать ТОВ «Дорожньо-ремонтно-будівельне об'єднання 1», яке зареєстроване на території непідконтрольній Українській владі, а саме: м. Донецьк. При цьому держаудитори не встановлювали де саме територіально знаходилася орендована техніка (у Донецьку, або в іншому місці), яка, до речі, є пересувним основним засобом (рухоме майно) та здібна оперативно пересуватися.

Стосовного цього суд зауважує на наступному.

Всі питання, щодо перереєстрації юридичних осіб із зони проведення АТО, тобто з території, де Українська влада та органи місцевого самоврядування не здійснюють своїх владних та розпорядчих повноважень, врегульовані наступними нормативно-правовими актами:

ст. 4 Закону от 02.09.2014 г. № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції ";

- наказом Мінюсту от 05.11.2014 г. № 1849/5 "Про проведення реєстраційних дій щодо юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, місцезнаходженням/місцем проживання яких є територія проведення антитерористичної операції", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.11.2014 за № 1408/26185, який набрав чинності 19.11.2014;

- наказом Мінфіну от 17.11.2014 г. № 1127 "Про затвердження Змін до Порядку обліку платників податків і зборів", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.11.2014 за № 1453/26230, який набрав чинності 19.11.2014 г.;

- наказом Мінюсту от 15.08.2014 г. N 1354/5 "Про тимчасові заходи щодо надання послуг з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розташоване в межах територій Луганської та Донецької областей".

Жодним із вказаних нормативно-правових актів не встановлено обов'язку для юридичних осіб, місцезнаходженням яких є території проведення АТО, здійснити перереєстрацію на іншу, підконтрольну українській владі територію. Більш того, на момент проведення перевірки і раніше на території Донецької області функціонують органи державної фіскальної служби України, переміщені з м. Донецьк (районі інспекції). Таким чином питання зміни місцезнаходження (реєстрації) юридичної особи на цей час є виключною компетенціє вищого керівного органу цієї юридичної особи, а реєстрація на території м. Донецька не позбавляє ані права, ані можливості здійснення господарської діяльності цих підприємств.

Щодо нібито встановлення держаудиторами завищення вартості виконаних робіт на суму 100 611,43 грн. з ПДВ внаслідок включення до актів ф.КБ-2в за травень 2015р. вартості асфальтобетону у кількості 63,5т на суму 100 611,43 грн., отриманого по видатковій накладній №РН-0000017 від 29.05.2015 від ТОВ «ТРЕЙД-КОМ» за однією, складеною у кінці місяця підсумковою накладною, а не кількома - на кожну партію, суд зазначає наступн:

Вищезгадану асфальтобетонну суміш на суму 100611,43 грн. було включено до актів виконаних робіт згідно підсумковій накладній, зміст якої склався з певної кількості партій цього матеріалу, на що були надані підтверджуючі первинні документи. Відовідно до ст.9 закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Крім того, власну думку держаудитори також обґрунтували тим, що ТОВ «ДАНКОМ» не сплатило ТОВ «Дорожньо-ремонтно-будівельне об'єднання 1» 127 183, 42 грн., в якості орендної плати за договором оренди. Але на день проведення перевірки, зобов'язання між сторонами не було припинено, тобто ТОВ «ДАНКОМ» залишається винним ТОВ «Дорожньо-ремонтно-будівельне об'єднання 1» грошові кошти в сумі 127 183, 42 грн., в якості орендної плати за договором оренди. Відсутність оплати за договором оренди автотранспорту не може бути доказом того, що зобов'язання між сторонами (надання орендодавцем та використання орендарем орендованої техніки) не виконувалися, тому ця сума була правомірно врахована до актів приймання виконаних робіт ф.КБ-2в за травень 2015 р., та липень 2015 року

Отже, висновки держаудиторів про те, що підсумкова накладна не є первісним документом, що підтверджує факт господарської операції з отримання асфальтобетоної суміші, ґрунтуються на помилковому застосуванні діючого законодавства.

Щодо нібито завищення вартості матеріалів ТОВ «Перша дорожньо-будівельна компанія» на суму 386530 грн., внаслідок не підтвердження первинними документами в грудні 2015 р., суд зазначає наступне.

Роботи, що виконувалися ТОВ «Перша дорожньо-будівельна компанія» у 2013році були прийняти до оплати у грудні 2015 р. на підставі рішення Господарського суду Донецької області від 03.11.2015р. по справі № 905/1682/15 про стягнення зі Служби автомобільних доріг заборгованості на суму 10165915,2грн., яке було прийнято на користь ДП «Донецький облавтодор». У судовому засіданні підприємством були надані та доведені докази щодо факту виконання вищезгаданих робіт, розглянуті та досліджені всі матеріали справи, у тому числі первинні документи, які підтверджували факт виконання робіт. Позов ДП «Донецький облавтодор» було задоволено у повному обсязі, тому факт виконання робіт у повному обсязі є таким, що доказаний в суді, а отже не повинен підлягати сумніву, а рішення, яке набрало законної сили повинно виконуватися всіма установами та організаціями.

Також слід зауважити, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, а також відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Тому актів за ф-2 КБ, які відповідають всім вимогам первинного документу, підписані всіма сторонами договору, згідно умовам якого ці роботи виконувалися, достатньо для підтвердження факту виконання робіт.

Крім того, держаудиторам підприємством було надано протокол робочої інвентаризаційної комісії та службові записки начальників відділів апарату управління ДП «Донецький облавтодор» щодо відсутності первинних документів за період до листопада 2014р., у зв'язку з настанням обставин непереборної сили, а саме - проведенням АТО та залишенням їх на непідконтрольної території України, а саме у м. Донецьк.

Таким чином, враховуючи норми пункту 8 «Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879 а саме: «Підприємства, що знаходяться на тимчасово окупованій території та/або на території проведення антитерористичної операції (або їх структурні підрозділи (відокремлене майно) перебувають на зазначених територіях), проводять інвентаризацію у випадках, обов'язкових для її проведення, тоді, коли стане можливим забезпечити безпечний та безперешкодний доступ уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов'язання та власний капітал цих підприємств. Зазначені підприємства зобов'язані провести інвентаризацію станом на 01 число місяця, що настає за місяцем, у якому зникли перешкоди доступу до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, та відобразити результати інвентаризації в бухгалтерському обліку відповідного звітного періоду.» вважаємо безпідставним ствердження держаудиторів про завищення ТОВ «Перша дорожньо-будівельна компанія» вартості робіт на суму 386530грн., внаслідок не підтвердження первинними документами в грудні 2015р.

Щодо нібито завищення вартості робіт ТОВ «Строительная компанія Масштаб» на суму 125210 грн. за договором субпідряду № 2-1/9 від 30.04.2015.

Предметом договору є виконання субпідрядником робіт з експлуатаційного утримання автомобільної дороги місцевого значення С 051137 Селидове-Гірник-Максимільянівка, км 8+000-24+500.

Держаудиторами нібито встановлено, що до актів приймання виконаних робіт форми КБ-2 в за травень-червень 2015 включено витрати з експлуатації машин (автомобілі бортові, автомобілі самоскиди, трактори Т-40) за укладеними договорами оренди з фізичними особами на суму 87499,31 грн, які є нікчемними, відповідно п.1 ст. 220 Цивільного Кодексу України (надалі ЦКУ), оскільки ці договори були укладені без нотаріального посвідчення, що суперечить вимогам п.2 ст.799 цього кодексу. Але з цим не погоджуємось, виходячи з наступного:

Так, відповідно ст. 220 договори є нікчемними, але: по-перше відповідно п. 1 ст. 216 ЦКУ недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Тому недійсність (нікчемність) договору не спростовує той факт, що послуги оренди були надані орендарем та використані орендатором. По-друге, зобов'язання сплатити орендарю за спожиту послугу (оренду) закріплено ч.2 п.1 ст. 216 ЦКУ у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Таким чином суд вважає, що ТОВ «Строительная компанія «Масштаб» об'єктивно понесло витрати на оренду техніки та правомірно включило ці витрати до вартості виконаних робіт.

Крім того в період проведення перевірки ТОВ «Строительная компанія «Масштаб» звернулося до Мар'їнського районного суду з позовом про визнання дійсним договорів підряду № 04/05-1 від 04 травня 2015 року, № 04/05-2 від 04 травня 2015 року, договорів оренди № 2016/01-1 від 01 серпня 2016 року, № 2015/02-2 від 02 квітня 2015року, 2015/02-3 від 02 квітня 2015 року, № 2015/02-4 від 02 квітня 2015 року.

Позовну заяву було задоволено, та винесено судове рішення по справі № 237/4350/16-ц від 01.11.16р. щодо визнання вищезгаданих договорів оренди дійсними з моменту укладання. Зазначене рішення набрало законної сили 12.11.2016 р.

При встановленні держаудиторами фактів включення до актів приймання виконаних робіт форми КБ -2в за травень, червень 2015 витрат на матеріали (бітуми нафтові дорожні, суміші асфальтобетонні гарячі) внаслідок нібито збільшення їх вартості на суми заготівельно-складських витрат на суму 28385,14 грн., які визначені за усередненими показниками, що нібито суперечить вимогам п.6.3.1.2 Настанови щодо визначення прямих витрат у вартості будівництва ДСТУ НБ Д.1.1-2:2013, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.08.2013 №405.

Висновки держаудиторів безпідставно ґрунтуються на застосуванні зазначеного вище ДСТУ, вартість цих послуг визначається згідно з СОУ 42.1-5:2012 «Правила визначення вартості робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування, мостів та інших транспортних споруд» (надалі СОУ 085), та п.5.9 розділу 5 «Правила складання інвесторської кошторисної документації, ціни пропозиції учасників конкурсних торгів та здійснення взаєморозрахунків», якими встановлено, що до складу кошторисної вартості матеріальних ресурсів враховуються заготівельно-складські витрати, та витрати пов'язані з втратами, які важко усуваються, та псування матеріалів при транспортуванні і зберіганні.

Ці витрати розраховуються за відсотковими показниками до кошторисної вартості матеріалів франко-приоб'єктний склад і є лімітом коштів на відшкодування цих витрат підрядника: Для будівельних матеріалів, виробів, конструкцій 2%.

Іншого способу розрахунку заготовітельно-складськіх витрат СОУ 085 не передбачає. Тому суд вважає висновки щодо нібито завищення вартості робіт в зв'язку з включенням заготовітельно-складськіх витрат в сумі 28385,14 грн. в вартість робіт помилковими.

Щодо нібито не підтвердження витрат первісними документами, що нібито призвело до завищення вартості робіт ТОВ «Шляхове будівництво «ШБ Альтком» на суму 4924,80 грн., Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСТРОЙ» на суму 6466,51 грн., Селидовським підрядним спеціалізованим дорожнім ремонтно-будівельним відокремленим підрозділом ПАТ «Облдоррембуд» на суму 3517,83 грн.

Суд, вважає за необхідне у зауважити, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, а також відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Тому актів за ф-2 КБ, які відповідають всім вимогам первинного документу, підписані всіма сторонами договору, згідно якого ці роботи виконувалися, достатньо для підтвердження факту виконання робіт.

Виходячи з вищезазначеного, суд вбачає безпідставними ствердження про нібито завищену вартість виконаних робіт вищезгаданими субпідрядними підприємствами.

Щодо нарахування та пред'явлення до сплати пені за договорами поворотної фінансової допомоги, що були укладені між ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», та ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» суд зазначає наступне.

Пеня, передбачена вимогами договорів про надання фінансової допомоги, укладених з ДП «Запорізький облавтодор» та ДП «Чернігівський облавтодор» в бухгалтерському обліку не провадилась, з наступних причин: По-перше, згідно Положення про облікову Політику ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України» зі змінами, затвердженими наказом від 06.12.2013 №204, 28.12/2015р.№176 від 30.12.2015р., розділу 3 «Визнання та облік доходів і витрат» «Доходи від отримання штрафних (фінансових ) санкцій (штрафи ,пені, інших пов`язаних платежів) за порушення умов договору, виходячи із принципу обачності відображаються в бухгалтерському обліку за касовим методом в день їх фактичного отримання.

По-друге, необхідно зазначити наступне:Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГКУ) - Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Принципами підприємницької діяльності (ст. 44 ГКУ) закріплено, що підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом, тощо.

Відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів (ст. 67 ГКУ).

Також, суд зазначає, що підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Свобода договору закріплена також у Цивільному кодексі України (далі за текстом - ЦКУ). Так, 627 ЦКУ зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В свою чергу, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (Стаття 631 ЦКУ).

З умов договорів про поворотну фінансову допомогу № 01-26/06/01/15 від 03.02.2015 р., та № 01-26/06/25/15 від 24.04.2015 р., вбачається, що строк їх дії закінчився, але Отримувачі за договорами (ДП «Запорізький автодор», ДП «Чернігівський автодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України») не звільняються від умов його виконання в частині проведення розрахунків. Цей юридичний факт також підтверджується графіками погашення заборгованості, що були укладені з отримувачами у 2016 році, на підставі відповідних письмових звернень зі сторони останніх.

Так, ревізією, не було прийнято до уваги той факт, що між ДП «Донецький облавтодор» та ДП «Запорізький автодор», та ДП «Чернігівський автодор» було укладено відповідні графіки погашення заборгованості, що були надані для ознайомлення посадовим особам Держаудитслужби в Донецькій області. Натомість, в порушення вимог чинного законодавства, зазначено в акті ревізії фінансово-господарської діяльності Дочірнього підприємства Донецький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та його філій за період з 01.07.2012 по 31.08.2016 р. (далі за текстом - Акт ревізії) інформацію, що не відповідає дійсності, а саме: по зазначеним договорам сплинув строк повернення фінансової допомоги.

Актом ревізії було зазначено наступне: «Ревізією встановлено, що Надавачем фінансової допомоги ДП «Донецький облавтодор» не нараховувалась, не пред'являлась до сплати Отримувачу ДП «Запорізький облавтодор» пеня від розміру неповерненої фінансової допомоги, за якою минув строк позовної давності (1 рік) що передбачено п.2.1 ст. 258 Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV та п. 7.4 Договору про поворотну фінансову допомогу № 01-26/06/01/15 від 03.02.2015» та «Ревізією встановлено, що Надавачем фінансової допомоги ДП «Донецький облавтодор» не нараховувалась, не пред'являлась до сплати Отримувачу ДП «Чернігівський облавтодор» пеня від розміру неповерненої фінансової допомоги, за якою минув строк позовної давності (1 рік) що передбачено п.2.1 ст. 258 Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV та п. 7.4 Договору про поворотну фінансову допомогу № 01-26/06/01/15 від 03.02.2015.»

Пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦКУ, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Виконуючи забезпечувальну, стимулюючу функцію, застосування штрафних санкцій (в даному випадку - пеня) не має переходити у відповідальність, що залежить від належного та своєчасного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором. Перш за все, сторони за договором прагнуть до взаємовигідної угоди, а саме вчасного виконання зобов'язання у певний строк, який був визначений спочатку договором, а згодом - графіком погашення заборгованості за цим договором. Отже, беручи до уваги принцип свободи договору, паритетні умови взаємодії сторін, чинним законодавством України сторонам надається також свобода і у визначенні розміру та нарахуванні штрафних санкцій.

Статтею 232 Господарського кодексу України встановлено порядок застосування штрафних санкцій. Так, частиною 3 зазначеної статті зазначено - вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено, а у випадках, передбачених законом, - уповноважений орган, наділений господарською компетенцією.

Таким чином, з норм діючого законодавства вбачається, що в даному випадку штрафні санкції (пеня) не застосовуються автоматично, а можуть бути заявлені у вигляді вимоги, в тому числі в судовому порядку. Днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу.

Так, саме нарахування та пред'явлення неустойки (пені) в разі прострочення виконання зобов'язання є правом кредитора, реалізація якого жодним чином не залежить від наявності зазначення про це у вигляді застереження в договорі. У зв'язку з тим, що окремі норми створюють можливість використання штрафних санкцій та неустойки не як компенсаційних санкцій, направлених на відновлення майнового стану кредитора, а як каральних, це призводить до надмірного збагачення кредитора, який до того ж стає зацікавленим у порушенні зобов'язання контрагентом.

В даному випадку, на адресу ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» надішли відповідні звернення від керівників ДП «Запорізький автодор», та ДП «Чернігівський автодор», якими було зазначено, що на підприємствах склалася критична ситуація з фінансового забезпечення виробництва, що потягло за собою невиконання та несвоєчасне виконання своїх зобов'язань перед контрагентами. Та просили укласти графік погашення заборгованості до договорів.

Враховуючи, що необхідною умовою застосування заходів відповідальності (нарахування пені) є наявність вини, тобто пеня справляється, коли сторона винна в тому, що порушила свої зобов'язання за договором (ст. 614 ЦКУ), та той факт, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ст. 19 Конституції України), ДП «Донецький облавтодор» на законних підставах не нараховувало та не пред'являло до сплати суми пені від розміру неповерненої фінансової допомоги.

В свою чергу, згідно ст. 22 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦКУ) Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 2 ст. 22 ЦКУ збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право (ч. 3 ст. 22 ЦКУ).

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо) (ч. 4. Ст. 22 ЦКУ).

Згідно з ч.1 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права

З приводу застосування наведених вище норм Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" Верховний Суд України викладав позицію неодноразово. Зокрема, у постанові від 20.01.2015р. по справі № 21-601а14 із зазначеного приводу Верховний Суд України зазначив наступне:

"Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного

фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою

Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги.

Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до

суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів Судової палати в адміністративних справах

Верховного Суду України дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, Інспекція пред'явила вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії Підприємства При цьому у пункті 2 оскаржуваної вимоги Інспекція вказує на виявлені збитки, їхній розмір та зобов'язання Підприємства перерахувати збитки до Державного бюджету України.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу

державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який

розглядає цей позов.

Застосовуючи вказані висновки Верховного Суду України до спірних правовідносин, суд виходить з того, усуненням порушень, що пов'язані із завданням збитків, є їх відшкодування.

Таке відшкодування відбувається добровільно або в порядку позовного провадження, під час якого суд перевіряє і оцінює всі обставини, необхідні для встановлення наявності підстав для стягнення збитків.

При виявленні під час ревізії збитків відповідач зобов'язаний встановити їх розмір,

однак вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом виставлення вимоги. Вимога у частині відшкодування не має обов'язкового характеру.

Таким чином, Вимога у частині відшкодування збитків не може прийматися з метою їх стягнення, не породжує прав та обов'язків для позивача, а тому її законність чи обґрунтованість у цій частині не оцінюється судом у даній справі.

Водночас, спірна Вимога зобов'язує позивача опрацювати матеріали ревізії. Крім

того, нею вимагається усунути виявлені порушення законодавства.

При цьому на відміну від уточнюючого словосполучення "а саме відшкодувати", зазначення у Вимозі "у тому числі відшкодувати" є вказівкою на наявність інших заходів, за допомогою яких необхідно усунути виявлені порушення.

Тобто за змістом Вимоги відшкодування є одним, але не єдиним із заходів, які вимагає здійснити відповідач.

Суд вважає, що таке формулювання Вимоги не відповідає меті, з якою повноваження з направлення вимог надані відповідачеві.

Як вже зазначалося, пунктом 7 статті 10 Закону України "Про основні засади

здійснення державного фінансового контролю в Україні" відповідачеві надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що

контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Відповідно до пп.3 п. 3 Положення основним завданням Дєржаудитслужби є

здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач недоведено, яким чином "опрацювання матеріалів ревізії" та абстрактне "виявлених порушень" може забезпечити досягнення мети здійснення державного фінансового контролю. Законодавство не містить норми закону (підзаконного акту), якою передбачене усунення порушень саме в такий спосіб.

Крім того, суд приймає до уваги правову позицію Верховного суду України з цього приводу, яка викладена у постанові від 26 травня 2015 року у справі №21 - 330а15. Зокрема, судом касаційної інстанції зазначено, що належним способом захисту порушеного права інспекції при зверненні до суду є позовні вимоги із визначенням конкретних осіб, до яких вимога заявлена, з посиланням на конкретні дії, які мають бути здійснені.

Враховуючи, що позовній вимозі передує надіслання вимоги про усунення порушень, така вимога також має бути у достатній мірі конкретизована.

Частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ч.1 ст.11 КАС України вбачається, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статі 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтті 72 цього Кодексу.

Зважаючи на наведене, суд вважає, що відповідачем під час судового розгляду справи не доведено, що він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому позов з урахуванням відмови від частини позовних вимог, підлягаю задоволенню.

У відповідності до положень ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Управління східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області про визнання незаконною та скасування вимоги від 25.01.2017 року № 04-05-06-15-05/635 - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати вимогу Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області від 25.01.2017 р. за № 04-05-06-15-05/635 щодо усунення порушень законодавства.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області на користь дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" () судовий збір у розмірі 11824 (одинадцять тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. 95 коп.

Вступну та резолютивну частини постанови складено та підписано у нарадчій кімнаті 26 липня 2017 року

Повний текст постанови складено та підписано 31 липня 2017 року.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя Галатіна О.О.