Справа № 495/862/17
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/862/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2017 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

Головуючого одноособово судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Мамончик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднану справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу та справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:
09 лютого 2017 року Військова частина НОМЕР_1 (далі - ВЧ) звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до Білгород-Дністровського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі відділу ДВС) та просить скасувати постанову державного виконавця Білгород-Дністровського відділу ДВС про накладення штрафу від 27.01.2017 року.

23 лютого 2017 року Військова частина НОМЕР_1 подала до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області другий адміністративний позов до Білгород-Дністровського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області в якому просить скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу від 13.02.2017 року.

Тобто, ВЧ оскаржує до суду дві постанови Білгород-Дністровського відділу ДВС про накладення штрафу за невиконання судового рішення, в розмірі 5100 гривень та за повторне невиконання судового рішення другий штраф в розмірі 10 200 гривень.

Заявлені позовні вимоги ВЧ обґрунтовані наступним.

02 лютого 2017 року на адресу ВЧ надійшла постанова головного державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 27 січня 2017 року про накладення штрафу в розмірі 5100 гривень. Постанова про накладення штрафу мотивована тим, що ВЧ без поважних причин не виконано рішення суду про зобов`язання вчинити певні дії в строк, встановлений державним виконавцем.

21 лютого 2017 року ВЧ отримала другу постанову головного державного виконавця Білгород-Дністровського відділу ДВС від 13.02.2017 року про накладення штрафу в розмірі 10200 гривень через повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Вказані Постанови ВЧ вважає необґрунтованими та передчасними. Так, постановою про відкриття виконавчого провадження В від 30 серпня 2016 року ВЧ було зобов`язано вчинити певні дії, а саме:

- до отриманої позивачем ОСОБА_1 за період служби заробітної плати (грошового забезпечення) (у тому числі до матеріальної допомоги на оздоровлення за 2007-2010 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2007-2010 роки одноразових й щомісячних винагород (у тому числі на день свят) донарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 травня 2007 року по 15 грудня 2010 року 10% надбавки до посадового окладу відповідно до додатку №40 постанови КМУ «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 року № 268;

- донарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2008 року по 15 грудня 2010 року різницю між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеною за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність (Укази Президента України від 23.02.2002 року №173/2002, від 05.05.2003 року №389/2003 року - постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.1 1.2013 року) та розміром заробітної плати (у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення за 2008-2010 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2008-2010 р., одноразових й щомісячних винагород (у тому числі на день свят), встановленими за новими умовами оплати праці, яка була суттєва зменшена;
- надати до Пенсійного Фонду України у Білгород-Дністровському районі оновлену довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_1 , до якої включити 24 місяця перед зверненням до його пенсії всі види оплати праці, на які нараховані страхові внески (з урахуванням надбавки та різниці вказаної із п.3 п.4 позовних вимог), та до нарахувати та виплатити грошову допомогу без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за 16 повних років роботи (з відрахуванням раніше виплаченої суми грошової допомоги);
- здійснити вказані нарахування та виплату грошового забезпечення шляхом складання відомостей на виплату грошового забезпечення;
- оплатити страхові внески до органів Пенсійного фонду України.
29 грудня 2016 року за вих. № 1654 на вимогу головного виконавця ВДВС було повідомлено про часткове виконання рішення - 5 грудня 2016 року за вих. 1532 надано до Пенсійною фонду України у Білгород-Дністровському районі оновлену довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_1 , до якої включено 24 місяця перед зверненням до його пенсії всі види оплати праці, на які нараховані страхові внески (з урахуванням надбавки та різниці вказаної із п.3 - п.4 позовних вимог). Виконання решти вимог державного виконавця безпосередньо не залежить від військової частини. Військова частина НОМЕР_1 є юридичною особою зі своїм фінансовим органом, але відповідно до Бюджетного кодексу України вона є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня і примати самостійні рішення щодо виплат в межах виділених асигнувань не уповноважена. Дані функції, відповідно до Наказу Міністра оборони України від 05.11.2009 року №550 «Про затвердження Положення про фінансове господарство розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня (другого ступеня) за кошторисом Міністерства оборони України», належать до компетенції довольчого органу, а саме до Департаменту фінансів Міністерства оборони України (далі - Департамент). З метою повного виконання Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП52053636 від 30 серпня 2016 року військовою частиною НОМЕР_1 були направлені до Головного розпорядника бюджетних коштів (Департаменту фінансів Міністра оборони України) відповідні нарахування та заявки на виділення коштів (від 08.08.2016 року, від 16.08.2016 року, від 13.09.2016 року). Додаткових асигнувань для виплат ОСОБА_1 не надходило.
Що стосується донарахування та виплати грошової допомоги без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія за 16 повних років роботи (з відрахуванням раніше виплаченої суми грошової допомоги), то грошова допомога нараховується після нарахування пенсії Пенсійним фондом України та визначення складових і розміру заробітної плати, з яких розраховується пенсія. Тому на підставі вищевикладеного ВЧ вважає, що не виконання рішення суду військовою частиною НОМЕР_1 без поважних причин є безпідставним.

На сьогоднішній день, відповідно до затверджених асигнувань, військова частина НОМЕР_1 отримує фінансування від головного розпорядника коштів лише для виплати грошового забезпечення, заробітної плати та заходів щодо підтримання боєздатності частини. В разі примусового списання коштів на виконання рішення по ОСОБА_2 , в рамках відсутності додаткових асигнувань, автоматично будуть порушені права більше ніж ста військовослужбовців, більшість яких залученні до виконання бойових завдань в антитерористичної операції на сході країни, які за захистом своїх прав вимушені будуть звертатися до вищих органів державного управління України, засобів масової інформації, судових органів для захисту своїх прав.

Представник позивача Євчук І.В., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник Білгород-Дністровського відділу ДВС у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщався, причини неявки суду не відомі.
ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог військової частини НОМЕР_1 посилаючись на правомірність дії державного виконавця та порушення військовою частиною своїх обов`язків щодо виконання рішення суду.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази та заслухавши їх доводи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно з виконавчим листом № 2-а/608/11, виданим 16.08.2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, позивача зобов`язано:
1) до отриманої позивачем ОСОБА_1 за період служби заробітної плати (грошового забезпечення) (у тому числі до матеріальної допомоги на оздоровлення за 2007-2010 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2007-2010 роки одноразових й щомісячних винагород (у тому числі на день свят) донарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 травня 2007 року по 15 грудня 2010 року 10% надбавки до посадового окладу відповідно до додатку №40 постанови КМУ «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 року № 268;

2) донарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2008 року по 15 грудня 2010 року різницю між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеною за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність (Укази Президента України від 23.02.2002 року №173/2002, від 05.05.2003 року №389/2003 року - постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.1 1.2013 року) та розміром заробітної плати (у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення за 2008-2010 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2008-2010 р., одноразових й щомісячних винагород (у тому числі на день свят), встановленими за новими умовами оплати праці, яка була суттєва зменшена;
3) надати до Пенсійного Фонду України у Білгород-Дністровському районі оновлену довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_1 , до якої включити 24 місяця перед зверненням до його пенсії всі види оплати праці, на які нараховані страхові внески (з урахуванням надбавки та різниці вказаної із п.3 п.4 позовних вимог), та до нарахувати та виплатити грошову допомогу без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за 16 повних років роботи (з відрахуванням раніше виплаченої суми грошової допомоги);
4) здійснити вказані нарахування та виплату грошового забезпечення шляхом складання відомостей на виплату грошового забезпечення;
5) оплатити страхові внески до органів Пенсійного фонду України.
На основі вищезазначеного виконавчого документа державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС виніс постанову від 30.08.2016 року ВП № 52053636 про відкриття виконавчого провадження та надав боржнику термін для добровільного виконання рішення суду в строк до 05.09.2016 року.
Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, встановлено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов`язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Зважаючи на невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк, головним державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Моц В.В. 27.01.2017 року було прийнято постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100 грн.
13 лютого 2017 року вказаний державний виконавець, через повторне невиконання позивачем без поважних причин рішення суду у встановлений строк, на підставі ч.2 ст. 75 Закону № 1404-VIII, прийняв рішення про необхідність винесення другої постанови про накладення штрафу в розмірі 10 200 гривень.
Відповідно до ст.. 75 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.2 ст. 74 Закону № 1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
На підтвердження своїх доводів щодо неправомірності винесених відділом ДВС постанов про накладення штрафу, позивачем до суду була надана копія супровідного листа відділу ДВС від 30.08.2016 року на якому є помітки про отримання позивачем 06 вересня 2016 року постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. На вказаному супровідному листі, точніше його копії, є також помітки щодо надання юрисконсульту завдання надати до відділу ДВС заяву про відкладення провадження виконавчих дій. Разом з тим, позивачем суду не надано жодного доказу щодо звернення до відділу ДВС з питанням щодо відкладення провадження вказаних дій.

З наданих позивачем суду матеріалів вбачається, що 03.10.2016 року військова частина звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з заявою про виправлення описки в постанові суду від 04.03.2015 року № 2а-608/11. На подану до суду заяву суддею ОСОБА_3 10.10.2016 року було надано відповідь про те, що вказана справа № 2а-608/11 була направлена за витребуванням до Вищого адміністративного суду України.

В той же день, 03 жовтня 2016 року командир військової частини НОМЕР_1 звернувся до державного виконавця Білгород-Дністровського відділу ДВС з листом в якому просив державного виконавця Моц В.В. звернутися до Білгород-Дністровського міськрайонного суду із заявою про роз`яснення, встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду - постанови від 04.03.2015 року, виконання якої зупинити до отримання відповідного роз`яснення суду.

Також, позивачем надано суду копію направленого повідомлення відділу ДВС 29.12.2016 року за вихідним номером 1654, в якому ВЧ відповідало на звернення відділу ДВС, зокрема позивач повідомляв, що на виконання рішення суду по справі № 2-а-608/11 від 04.03.2015 року до Пенсійного фонду м. Білгород-Дністровський військовою частиною була надана оновлена довідка вих..1532 від 05.12.2016 року, копію якої додає, проте копія такої довідки суду для огляду позивач не представив. Також, в зазначеному листі ВЧ повідомляла, що вона є бюджетною установою та фінансується виключно з державного бюджету, то з метою виконання рішення суду, ВЧ здійснила всі потрібні нарахування і заявки на отримання цих коштів. Всі нарахування та заявки на отримання цих коштів (за вих..916 від 08.08.2016 року, 945 від 16.08.2016 року, 1054 від 13.09.2016 року) військовою частиною направлено на перевірку до Головного розпорядника бюджетних коштів Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

Суд звертає увагу сторін на представлені позивачем суду листи адресовані Департаменту фінансів Міністерства оборони України від:

- 08.08.2016 року (вих..№916), в якому ВЧ просить перевірити складені розрахунки відповідно до ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2016 року та заяви ОСОБА_1 від 02.08.2016 року;

- 16.08.2016 року (вих..№945), повторне направлення листа від 08.08.2016 року;

- 13.09.2016 року (вих.. № 1054), повідомлення Департамента фінансів МОУ про зобов`язання ВЧ вчинити певні дії у виконавчому провадженні, тому, з метою недопущення накладення штрафів та здійснення незаконних виплат ВЧ просить провести перевірку складених розрахунків та вишукати можливість в виділенні додаткових асигнувань для проведення повного розрахунку з ОСОБА_1 відповідно до ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2016 року № 2а-608/11.

- 06.02.2017 року (вих. № 168), супровідний лист ВЧ до Департаменту фінансів МОУ про направлення заявки на фінансування військової частини.

23 січня 2017 року Департамент фінансів Міністерства оборони України надіслав ОСОБА_1 відповідь на його звернення щодо надання копії довідки-розрахунку грошового забезпечення та заявки на забезпечення коштами ВЧ НОМЕР_1 для виконання постанови суду № 2а-608/11, на що Департамент повідомив, що на його адресу від військової частини НОМЕР_1 заявки на забезпечення коштами для виконання вищезгаданого рішення суду не надходили. Разом з тим, надіслано лист до ВЧ щодо надання необхідних документів для виконання рішення суду. В подальшому, 28.02.2017 року військова частина НОМЕР_1 надала відповідь на лист Департаменту від 23.01.2017 року та зазначила, що у вересні 2016 року військовою частиною направлялись до Департаменту відповідні заявки та матеріали виконавчого провадження.

Відповідно до ст.. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.
Представлені позивачем листи, направлені нібито Департаменту 08.08.2016 року, 16.08.2016 року та 13.09.2016 року стосовно виконання рішення суду, судом не приймаються до уваги та не надається їм оцінки належного доказу обґрунтованості позовних вимог, оскільки на них відсутні будь-які помітки чи поштові повідомлення про отримання Департаментом саме цих листів. Крім того, лист Департаменту від 23.01.2017 року адресований ОСОБА_1 , повністю спростовує доводи ВЧ щодо надсилання Департаменту вказаних листів в серпні та вересні 2016 року. Враховуючи інші дії позивача за цей період, а саме звернення до суду з заявою про виправлення помилки та звернення до відділу ДВС з проханням звернутися до суду за роз`ясненням, свідчить про відсутність наміру позивача добровільно виконати рішення суду відповідно до постанови державного виконавця від 30.08.2016 року.
Більш того, позивач вказує про направлення ним до Пенсійного фонду м. Білгород-Дністровський оновленої довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_1 відповідно до вимог постанови суду № 2а-608/11, проте такі обставини свого підтвердження під час розгляду справи також не знайшли.
Згідно з ст..70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Під час судового розгляду справи позивачем неодноразово зазначалось, що військова частина НОМЕР_1 отримує фінансування від головного розпорядника коштів лише для виплати грошового забезпечення, заробітної плати та заходів щодо підтримання боєздатності частини. В разі примусового списання коштів на виконання рішення по ОСОБА_2 , в рамках відсутності додаткових асигнувань, автоматично будуть порушені права більше ніж ста військовослужбовців.
В постанові від 24.03.2015 року по справі № 21-66а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що невиконання судового рішення бюджетною організацією в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Проте, як вище судом було встановлено, позивачем не було вжито відповідних заходів, не було вчинено жодних необхідних дій з метою належного виконання рішення суду згідно з постановою державного виконавця від 30.08.2016 року. Всі наголошення та доводи позивача, викладені ним в позовній заяві, не знайшли свого належного підтвердження в судовому засіданні, а частково навіть були спростовані.
Суд звертає увагу, що обов`язкове виконання рішення суду, в тому числі, суб`єктами наділеними владними повноваженнями, покладається також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.
Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відноситься також і Військова частина НОМЕР_1 .
Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, повинно бути виконане, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не беруться. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини.

Згідно з частинами першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Виходячи з системного аналізу наведених норм права, суд приходить до висновку про відсутність порушень з боку відповідача, оскільки головним державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС при винесенні оскаржуваних постанов про накладення штрафу дотримано вимоги Закону України "Про виконавче провадження", тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні об`єднаної справи за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу та справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя