Справа № 199/6979/16-а(2-а/199/5/17)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"25" липня 2017 р.Справа № 199/6979/16-а(2-а/199/5/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чумака С. Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в місті Дніпрі на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2017 року у справі №199/6979/16-а за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 6 роти батальйону 3 ЧПП ДПС Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 30.09.2016 року звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Інспектора 6 роти батальйону 3 ЧПП ДПС Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову серії АР №017311 від 22 вересня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову інспектора 6 роти батальйону 3 ЧПП ДПС Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серії АР №017311 від 22 вересня 2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп..

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в місті Дніпрі подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Позивач в судовому засіданні апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач та представник Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в місті Дніпрі в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обовязковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою Інспектора 6 роти батальйону 3 ЧПП ДПС Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 22 вересня 2016 року у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №017311 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.6).

Згідно вказаної постанови 22.09.2016 року о 10 год. 58 хв. на вул.Леваневського, 2А в м.Дніпропетровськ, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «KIA MAGENTIS» реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив стоянку, зупинку другим рядом на проїзній частині, чим суттєво завадив руху іншим учасником дорожнього руху та порушив п.15.4 Правил дорожнього руху.

Позивач не погодився з такою постановою відповідача та оскаржив її до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не порушено правил дорожнього руху, а тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності належить скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини, що розглядаються в даній справі, врегульовані Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - Правила), КАС України, КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію».

Так, пунктом 15.4 розділу 15 Правил передбачено, що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Нормою ч.1 ст.122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, в тому числі за порушення правил зупинки, у вигляді штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до ст.ст.222, 258, 283 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції із винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідачем не наведено ніяких доказів, якими б підтверджувався факт скоєння позивачем правопорушення при зазначених обставинах.

Посилання апелянта на наявність відеозапису правопорушення колегією суддів до уваги не приймається, оскільки такого запису а ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції відповідачем не надано та в матеріалах справи такий запис відсутній. Відповідач або його представник взагалі участі в розгляді справи судом першої інстанції не приймав, а тому його посилання щодо надання суду першої інстанції відеозапису з місця скоєння правопорушення є безпідставним.

Апелянт також не надає зазначений відеозапис і суду апеляційної інстанції.

Проте, з наданого позивачем до адміністративного позову фотоматеріала вбачається, що автомобіль позивача при зупинці знаходиться на проїзній частині дороги в першому ряді, а тому порушення, передбаченого пунктом 15.4 розділу 15 Правил, не відбулося.

Позивач, зупинивши свій автомобіль за припаркованими у «кармані» іншими автомобілями, міг завадити таким автомобілям здійснити виїзд із зони паркування, проте, таке порушення відповідачем позивачу у вину не ставиться.

Таким чином, відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не додержано вимог чинного законодавства, яким врегульовано порядок розгляду таких справ, та не наведено доказів, на яких грунтується його висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2016 року серії АР №017311.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в місті Дніпрі на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2017 року у справі № 199/6979/16-а залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2017 року у справі № 199/6979/16-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 27 липня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: С.Ю. Чумак