Справа № 810/4133/16
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4133/16 Головуючий у 1-й інстанції: Панченко Н.Д. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

27 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Приходько К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до головного інспектора будівельного нагляду Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до головного інспектора будівельного нагляду Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, у якому просив суд визнати протиправним та скасування рішення від 09.11.2016 №336 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації».

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення помилково застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 09 листопада 2016 року головним інспектором будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області було проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва «Будівництво житлового будинку на земельній ділянці за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці».

За результатами перевірки складено акт від 09.11.2016, в якому встановлено наступне.

ОСОБА_2 є власником земельних ділянок, розташованих за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, кадастрові номери НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_2 з цільовим призначенням - «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд».

Позивачем отримано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, видані відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Вишгородської РДА від 25.06.2013 №01-22/23 для будівництва індивідуального житлового будинку.

Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт від 10.12.2014 № КС 70 .

Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 03.03.2014 № КС43.

Під час виїзду на місце встановлено, що за заначеною вище адресою виконано роботи з будівництва чотириквартирного житлового будинку.

ТОВ «Контракт КМП» виготовлено технічний паспорт, реєстровий № 04, інвентаризаційна справа № 04-0214/Ц від 14.02.2014.

В ході перевірки встановлено, що земельні ділянки, на яких побудовано будинок, не відводились для будівництва багатоквартирного будинку.

В Акті перевірки встановлено наступні порушення: під час перевірки замовник не надав вихідні дані для проектування (технічні умови); дані інженерних вишукувань; проектної документації стадії «проект» в обсязі, передбаченому додатком Д до ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»; наказ про затвердження проектної документації; акту приймання-передачі проектної документації, чим порушено ст.ст. 29, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

Замовником будівництва виконані будівельні роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці за зазначеною адресою не відповідно до Генерального плану та ДПТ, на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, без розроблення та затвердження проектної документації.

Вказаними діями замовником будівництва наведено недостовірні дані в зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт від 10.02.2014 за № КС 70 та зареєстрованій декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 03.03.2014 № КС 43, чим порушено вимоги ст.ст. 24, 31, 36, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі акта перевірки головним інспектором будівельного нагляду Бондаренком О.Л. було прийняте рішення від 09.11.2016 №536 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 10.02.2014 №КС 70 та реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 03.03.2014 №КС43.

Підставою для скасування вказаних декларацій слугували встановлені в Акті перевірки порушення позивачем вимог статтей 29, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», що полягають у здійсненні будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети; без отримання вихідних даних для проектування та належним чином розробленої та затвердженої технічної документації.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Вимоги адміністративного позову обґрунтовані тим, що всі дозвільні документи, відсутність яких встановлено в акті перевірки, наявні у позивача.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено наявності встановлених законом підстав для прийняття оскаржуваного рішення.

Перевіряючи наведений висновок суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі по тексту - Закон № 3038-VI).

Частиною 12 ст. 41 Закону № 3038-VI передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право: видавати обов'язкові до виконання об'єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до ч. 3 п. 2 Порядку №698 одним із основних завдань нагляду є скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об'єктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Таким чином, законодавство наділяє відповідача повноваженнями на скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об'єктами нагляду.

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє доводи позивача про відсутність у відповідача відповідних повноважень.

Перевіряючи на відповідність вимогам Закону оскаржуваного рішення відповідача про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації, колегія суддів виходить з такого.

Частиною 2 ст. 39-1 Закону встановлено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування.

У спірних правовідносинах відповідач вказує, що земельна ділянка, на якій позивачем побудовано чотириквартирний житловий будинок має цільове призначення - «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд».

В той же час, для будівництва житлового будинку з більш ніж однією квартирою передбачається наявність земельної ділянки з цільовим призначенням - 02.03 - для будівництва і обслуговування багаквартирного житлового будинку.

Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 затверджений наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 р. N 507 (далі - Класифікатор).

Відповідно до Класифікатора за кодом 1110 здійснюється класифікація будинків одноквартирних. Цей клас включає також спарені або зблоковані будинки з окремими квартирами, що мають свій власний вхід з вулиці.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується проектною документацією, позивачем виконані будівельні роботи з будівництва індивідуального 4-квартирного будинку, кожна з квартир в якому має власний вихід з вулиці.

Таким чином, вказаний будинок по Класифікатору відноситься до одноквартирних.

В матеріалах справи міститься копія Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 25.06.2013, з яких вбачається, що об'єктом будівництва є житловий будинок зблокованого типу.

З огляду на викладене, доводи відповідача щодо будівництва вищшевказаного будинку на земельній ділянці не у відповідності до цільового призначення не підтвердилися.

Стосовно висновків відповідача щодо здійснення будівництва за відсутності технічної документації на об'єкт судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону № 3038-VI основними складовими вихідних даних є:

1) містобудівні умови та обмеження;

2) технічні умови;

3) завдання на проектування.

Як встановлено вище, містобудівні умови та обмежень забудови земельної ділянки надано позивачу 25.06.2013 (а.с. 84-85).

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону № 3038-VI проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Затвердження проектної документації на будівництво об'єктів, що споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 10 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 №45, склад та зміст проектної документації об'єктів будівництва на всіх стадіях проектування визначаються згідно з будівельними нормами і мають бути достатніми для оцінки проектних рішень та їх реалізації.

Пунктом 11.2 встановлено, що для об'єктів І та II категорій складності проектування здійснюється в одну стадію - стадія робочий проект (РП).

Аналогічні умови визначено і приписами ДБН 2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

Підпунктом 8.1 пункту 8 ДБН 2.2-3-2014 передбачено, що робочий проект розробляється для технічно нескладних об'єктів, а також об'єктів із застосуванням проектів (проектних рішень) повторного використання на підставі вихідних даних та схваленої при двостадійному проектуванні попередньої стадії. РП розробляється для визначення містобудівних, архітектурних, художніх, екологічних, технічних, технологічних, інженерних рішень об'єкта, кошторисної вартості будівництва і виконання будівельних робіт.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Контакт КМП» за замовленням позивача було розроблено робочий проект об'єкта будівництва «Будівництво індивідуального 4-х квартирного житлового будинку в с. Нові Петрівці, Вишгородського району, Київської області», витяг з якого міститься у матеріалах справи (а.с. 86-99).

Отже, висновки контролюючого органу про здійснення позивачем будівництва за відсутності належним чином розробленої та затвердженої проектної документації спростовані.

Стосовно висновку відповідача про виконання будівельних робіт без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, колегія суддів зазначає, що Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт від 10.02.2014 за № КС70.

Після цього було зареєстровано і декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 03.03.2014 № КС43.

З огляду на викладене, висновок контролюючого органу про про те, що будівництво об'єкта будівництва було здійснено за відсутності документа, який дає право виконувати будівельні роботи, є необґрунтованим.

Враховуючи те, що судом в ході розгляду справи не встановлено наявності обставин, що в силу положень ст. 39-1 Закону № 3038-VI можуть бути підставою для скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, колегія суддів погоджуться з висновком суду першої інстанції визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення відповідача.

Колегія суддів враховує також правову позицію, висловлену в Остаточному рішенні Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», що згідно із Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У вказаному рішенні Європейський суд дійшов висновку про те, що потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З матеріалів справи вбачається, що частину квартир у побудованому будинку ОСОБА_2 у 2014 році було продано іншим фізичним особам.

Скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації є невиправданим та непропорційним втручанням державного органу у права власників квартир новозбудованого будинку, який на момент набуття права власності на квартири, був прийнятий в експлуатацію.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 27.07.2017

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.