Справа № 344/5305/17
Суддя: Островський Л. Є.
Дата ухвалення: 2017-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/5305/17
Провадження № 2-а/344/834/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді Островського Л.Є.

секретаря Гули Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови Івано-Франківської митниці ДФС від 02.03.2017 року у справі про адміністративне правопорушення № 18/20605/17, суд, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду із вищезазначеним позовом про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 18/20605/17 від 02.03.2017 року, відповідно до змісту якої позивача було притягнуто до відповідальності, передбаченою ст. 485 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5065 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надав суду письмові заперечення на позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1, будучи декларантом, який здійснює свої повноваження на підставі свідоцтво на право здійснення брокерської діяльності, подав вантажну митну декларацію (ВМД) № 206050001/2017/000352 до Івано-Франківської митниці з метою здійснення митного оформленя товару - вантажна платформа металічна, без бортів призначена для встановлення на шассі вантажного автомобіля і перевезення в ній вантажів, вживана 1991 року випуску, за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1 та ставкою мита 5 %.

Згідно матеріалів справи інспектор у протоколі вказав, що саме митним постом було ініційовано скерування запиту до спеціалізованого підрозділу для вирішення складного випадку у правильності визначення митної вартості та класифікації вказаної платформи.

За наслідками розгляду запиту спеціалізованим підрозділом відділом адміністрування митних платежів Івано-Франківської митниці ДФС винесено рішення про визначення коду товару згідно якого ставка мита змінилась на 10 %, а опис товару звучав як вантажна платформа металічна, з переднім бортом призначена для встановлення на шассі вантажного автомобіля і перевезення в ній вантажів, вживана 1991 року випуску.

Так, в постанові № 18/20605/17 від 02.03.2017 року зазначається, що декларантом ОСОБА_1 було порушено вимоги ст.ст. 257, 266 Митного кодексу України шляхом заявлення неправдивих відомостей щодо найменування товару, необхідних для визначення коду товару згідно УКТЗЕД , що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів насуму 1685, 65 грн..

Зі змісту постанови вбачається, що протиправність дій позивача полягає у невірному декларуванні коду товару, що спрямоване на зменшення розміру митних платежів.

Судом встановлено.

Основним безпосереднім об'єктом порушення митних правил є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України. Суб'єктивна сторона правопорушення передбачає наявність прямого умислу, тобто винний чітко розуміє та усвідомлює обставини та характер незаконного переміщення товарів через митний кордон України і прагне їх ввезти чи вивезти з території України з порушенням встановленого порядку митного контролю.

У статті 485 МК України не міститься такої умови для застосування санкцій до особи, як неправильне застосування коду товару в митній декларації чи неправильне визначення коду товару.

Відтак, в розумінні ст. 485 МК України, самостйне невірне декларування коду товару за УКТ ЗЕД не є порушенням митних правил.

Згідно ч. 2 ст. 69 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. Тому, здійснення такого контрою є прямим обов'язком відповідача, в той час як застосування штрафних санкцій за порушення, пов'язані з неправильною класифікацією товарів, можливе лише при поданні декларантом неправдивих відомостей, підроблених документів чи подання документів не в повному обсязі.

Частиною 6 ст. 69 МК України імперативно встановлено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Як зазначено у протоколі про порушення митних правил, який слугував як основний доказ при прийнятті окаржуваної постанови, то саме митним постом було ініційовано скерування запиту до спеціалізованого підрозділу для вирішення складного випадку у правильності визначення митної вартості та класифікації товару.

Суд зазначає, оскільки хибність дій декларанта по визначенню коду товару згідно з УКТЗЕД відбулось у складному випадку класифікації товарів із направленням запиту до спеціалізованого підрозділу, то відповідно до вимог ч .6 ст. 69 МК України за вказані дії позивач не несе відповідальність.

Згідно із ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у звязку з поданням адміністративного позову, внесенням подання прокурора або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил встановлені ст.531 МК України є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необєктивність або неповнота провадження у справі або необєктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Згідно ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Стаття 485 МК України, визначає правопорушенням дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Суд зазначає, що склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру. Висновок про виявлення факту порушення митних правил, що, відповідно до ст. 360 МК України є підставою для порушення справи про порушення митних правил, повинен робитись виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, елементом якого є вина суб'єкта. Обставинами, які свідчать про наявність чи відсутність вини правопорушника, є, крім іншого, ступінь складності і неоднозначності класифікації тих чи інших товарів.

Позивачем надавалися мотивовані пояснення при складанні протоколу про порушення митних правил щодо обставин оформлення митної декларації та акцентувалась увага відповідача на відсутність умислу в його діях, а також про необхідність закриття провадження по справі в звязку із визнанням такого випадку самим відповідачем складним.

Крім того, в судовому засіданні встановлено наявність у позивача фактури з даними про походження товару з Європейського Союзу, яка з метою збалансування та інтеграції ринків товарів і послуг між державами учасниками, встановлює нульову ставку мита для імпортерів за вказаними кодами УКТЗЕД, яка в свою чергу виключає зміну коду УКТЗЕД на задекларований товар, як на підставу порушення митних правил. Наявність у позивача достойної громадянської позиціі дозволяла ОСОБА_1 не скористатись пільгою при первинному декларуванніеошти та сплатити до бюджету.

Як пояснив позивач в судовому засіданні, шо ним було виконано вимоги ч.8 ст. 257, ч.1 ст. 266 МК України та заявлено повні відомості, що давали змогу митниці ідентифікувати та класифікувати товар, а також надала всі документи, необхідні для митного оформлення та для здійснення митницею контролю правильності класифікації товару. Різниця в кодах УКТЗЕД полягала у наявності у платформи переднього борту, який був наявний при митному огляді, де брав участь представник митного органу.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Відповідно до ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Таким чином, судом не встановлено, а відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не доведена, в розумінні ч. 2 ст.71 КАС України, особлива мета - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру та наявність умислу на настання повязаних з нею наслідків, а оскаржувана постанова винесена відповідачем без зясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил, зокрема, при розгляді справи працівниками Івано-Франківської митниці не були зясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в діях ОСОБА_1 є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

На переконання суду, дії позивача повязані з декларуванням товару не були спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а є результатом ліцензованої діяльності митного брокера.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності та керуючись ст.ст. 9,11, 69-71, 86, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задоволити частково.

Поновити строк звернення до суду.

Скасувати постанову Івано-Франківської митниці ДФС від 02.03.2017 року у справі про адміністративне правопорушення № 18/20605/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів.

Суддя Островський Л.Є.