Справа № 686/12006/17
Суддя: Мазурок О. В.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

21 липня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мазурок О.В.,

при секретарі Конопко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області до громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про затримання для ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства та примусове видворення з України, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання для ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства та примусове видворення за межі України в примусовому порядку, посилаючись на те, що 22 травня 2017 року на виконання плану спільних заходів Головного Управління Національної поліції в Хмельницькій області та Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області щодо протидії нелегальній міграції на території області на 2017 рік, з метою забезпечення ефективного захисту національних інтересів держави з протидії нелегальній міграції та налагодженню співпраці з правоохоронними органами щодо законності перебування іноземців на території України, в тому числі іноземців, які звільняються з місць позбавлення волі на адресу УДМС України в Хмельницькій області надійшло повідомлення управління карного розшуку ГУНП в Хмельницькій області щодо незаконного перебування на території України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_4.

22.07.2011 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області ОСОБА_4 було засуджено до 7 років 6 місяців позбавлення волі за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України.

18 липня 2017 року вказаний іноземець звільняється з державної установи «Райківецька виправна колонія №78», де він відбував покарання.

За оперативною інформацією управління карного розшуку ГУНП в Хмельницькій області від 19.05.2017 року №1775/121/14-2017 під час відбування покарання ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, після звільнення з місць позбавлення волі має намір продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, впливати на криміногенний елемент, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів для підтримання злодійських традицій, що негативно відображається на оперативній обстановці в області.

Згідно інформації державної установи «Райківецька виправна колонія №78» від 22.06.2017 року №2036 у гр.. ОСОБА_4 відсутній паспортний документ, по якому він може здійснити виїзд з території України та відсутні документи, які б надавали право законно перебувати на території України.

Зі слів гр.. ОСОБА_4 на території України родинних звязків немає, мати ОСОБА_5 1962 р.н, брат ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, сестра ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають у ІНФОРМАЦІЯ_4.

З 1998 року ОСОБА_3 до консульських установ чи інших уповноважених органів з метою відновлення документів та легалізації свого становища в Україні не звертався, жодних інших документів не має.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить його задоволити з підстав вказаних у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вказав, що він бажає добровільно повернутися до ОСОБА_1 ОСОБА_2.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно ч.4 ст.50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 прибув на територію України в 1990 році та перебуває в Україні без документа, що дає право законно перебувати на території України та здійснити виїзд з території України.

22.07.2011 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області ОСОБА_4 було засуджено до 7 років 6 місяців позбавлення волі за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України.

28 липня 2017 року ОСОБА_3 звільняється з «Райківецька виправна колонія №78», де він відбуває покарання.

Згідно з частиною 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Відповідно до п.2 «Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року № 150 громадяни ОСОБА_8 мають право перебувати на території України не більше як 90 днів протягом 180 днів.

Згідно до п. 14 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України;

Відповідності до статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено виключні підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Положеннями ч.ч. 5, 6 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 року, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Враховуючи вищенаведені правові положення статей 26 і 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусовому видворенню передують дві обставини, а саме прийняття рішення про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття такого рішення.

Статтею 183-7 КАС України передбачено, що позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

У разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень:

1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації;

2) зобовязати іноземця або особу без громадянства внести заставу;

3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що у відповідача законні підстави для знаходження на території України відсутні, щоб залишити територію України ОСОБА_3 не вживав ніяких заходів.

Особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Щодо відповідача, обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", та унеможливлюють примусове видворення за межі України не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Суд вважає, що порушення відповідачем законодавства України про перебування на території держави, невжиття заходів щодо вчинення будь-яких дій щодо легалізації перебування на території іноземної для відповідача держави, те, що ОСОБА_3 неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, свідчить про ухилення відповідача від виїзду та дає достатні підстави для затримання строком на шість місяців для ідентифікації громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням до Волинського пункту тимчасового перебування в Україні та примусово видворити з України після завершення процедури його ідентифікації.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що даний позов є обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 94, 159, 160, 161, 162, 163, 173, 183-7 КАС України, ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Затримати строком на шість місяців для ідентифікації громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та примусово видворити з України після завершення процедури його ідентифікації.

Постанову суду у відповідності до вимог ст.256 КАС України, допустити до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання її копії.

Суддя: