Справа № 632/547/17
Суддя: Кочнєв О. В.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/547/17
провадження № 2-а/632/34/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

судді - Кочнєва О.В.,

за участі секретаря - Бойченко С.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Дударевої І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Первомайський Харківської області адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2017 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати неправомірними дії відповідача про відмову у проведенні перерахунку пенсії державному службовцю, яка перебуває на пенсії, з 01.12.2015 року;

- зобов'язати відповідача надати інформацію у формі довідки про розмір заробітної плати на посаді, з якої позивач виходила на пенсію, станом на 01.12.2015 року;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії позивачу на підставі інформації про розмір заробітної плати станом на 01.12.2015 року, виходячи з 90% від суми місячної заробітної плати, починаючи з 01.12.2015 року без встановлення обмеження строку таких виплат;

- стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що з червня 2008 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Первомайського районі Харківській області, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 року за №988 був приєднаний як структурний підрозділ до відповідача із втратою статусу юридичної особи, та отримує пенсію як державний службовець відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% від заробітної плати, яку отримувала на останній посаді перед виходом на пенсію. На пенсію позивач виходила з посади начальника відділу виплати пенсії УПФУ у Первомайському районі Харківської області. Через підвищення розміру заробітної плати на відповідній посаді, позивач бажає, щоб її пенсію було перераховано, оскільки відповідач не надав їй ані довідку про складові заробітної плати станом на даний час ані не провів відповідний перерахунок пенсії. При поясненні своєї позиції ОСОБА_1 посилалася на ст. 22 та ч.1 ст.58 Конституції України, рішення Конституційного суду України №1-рп/1999 від 09.02.1999 року. Враховуючи викладене просила суд задовольнити її позовні вимоги. В судовому засіданні 20.07.2017 року підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач, не погодившись із позовною заявою позивача, надав суду заперечення (а.с.21-22), в яких зазначив, що вимоги позивача не ґрунтуються на законі, оскільки нормативно-правові акти, на які вона посилається, а саме ст.37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року разом з усім законом, окрім ст.37, втратила чинність з 01.05.2016 року у зв'язку з прийняттям Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, а в постанові Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 року було скасовано п.4, на який посилається позивач по справі. Наразі законодавчих підстав для перерахунку пенсій державним службовцям, які виходили на пенсію за ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 року немає відповідно до норм ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, а тому і немає підстав для задоволення позову ОСОБА_1 У судовому засіданні 20.07.2017 року представник відповідача додатково пояснила, що надані відповідачем позивачу відповіді не є рішеннями відповідача про відмову у наданні довідки про заробітну плату та перерахунку пенсії, оскільки надані на виконання вимог Закону України «Про звернення громадян».

Ухвалою судді від 11.05.2017 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до слухання у підготовче судове засідання (а.с.13).

Ухвалою суду від 24.05.2017 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду, при цьому вимоги ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року до 09.11.2016 року залишені без розгляду та зобов'язано відповідача надати довідку про заробітну плату на посаді, з якої виходила на пенсію позивач, або аналогічної посади станом на 10.05.2017 року та повідомити про зміни у грошовому забезпеченні, які відбулися за період з 10.11.2016 року до 10.05.2017 року у грошовому забезпеченні відповідної посади, з якої позивач виходила на пенсію (а.с.24). Вказана ухвала не була оскаржена в частині залишення вимог без розгляду позивачем та набула законної сили.

20.07.2017 року відповідачем були виконанні вимоги ухвали суду від 24.05.2017 року та суду надана довідка про розмір заробітної плати на посаді начальника відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії відповідача, оскільки посада, з якої виходила на пенсію позивач станом на час розгляду справи штатним розписом відповідача не передбачена. При цьому в усній формі представник відповідача у судовому засіданні 20.07.2017 року зазначила, що з січня 2017 року розмір посадових окладів на вказаній посаді змінився, однак відповідач вважає достатнім надання суду вказаної довідки для розгляду справи по суті та іншої довідки надавати суду не бажає. Суд при розгляді справи керується наявними доказами, наданими сторонами та отриманими судом для вирішення справи по суті.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в їх редакції з урахуванням ухвали суду від 24.05.2017 року слід задовольнити, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 перебуває на обліку відповідача як правонаступника управління Пенсійного фонду України у Первомайському районі Харківської області з червня 2008 року та отримує пенсію як державний службовець у розмірі 90% від заробітної плати посади начальника відділу з виплати пенсій, має стаж державної служби 23 роки. Вказані обставини сторонами не оспорювалися, а тому суд вважає їх встановленими відповідно до вимог ч.3 ст.72 КАС України.

21.02.2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати на аналогічній її посаді у відповідача з 01.12.2015 року, одночасно із заявою про надання відповідної довідки про заробітну плату на посаді, аналогічній тій, з якої вона виходила на пенсію (а.с.6).

Відповідями відповідача від 27.02.2017 року за №40/К-14 та №41/К-14 позивачу було відмовлено як у видачі відповідної довідки, оскільки видача довідки про заробітну плату не передбачена діючим законодавством так і про відмову у перерахунку пенсії, з підстав, ідентичних запереченням на позовну заяву, наданим суду (а.с.7, 8). Пояснення представника відповідача про те, що це не були письмові відмови на заяву позивача, оскільки вони мають іншу, ніж передбачена у відповідача літерну нумерацію, суд до уваги не приймає, оскільки позивачу як і суду не були доведені належним чином як у відповідача відбувається обробка заяв громадян, зокрема щодо надання відповіді на заяви про перерахунок пенсії, а відсутність у загальному доступі вказаної інформації дає підстави, що було у даній справі, вважати відповіді позивачу з боку відповідача саме як розгляд по суті її заяв, а не як розгляд звернення громадянина відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян». Тобто відсутність прямої вказівки на це у вищезазначених відповідях відповідача з роз`ясненням як саме треба звернутися із заявою про перерахунок пенсії з наданням відповідної форми такої заяви є для суду підставою вважати відповіді від 27.02.2017 року відповідями позивачу по суті поставлених ним питань.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції на момент виходу позивача на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до положень ст.37-1 ЗУ «По державну службу», який діяв до 31.12.2014 року у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Вказана редакція ст.37-1 ЗУ «Про державну службу» була змінена нормами ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року, який набрав законної сили 01.01.2015 року і відповідно до якого редакція ст.37-1 встановлювала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

З 01.05.2016 року набрав чинності ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015 року, відповідно до якого перерахунок пенсій державним службовцям, які раніше виходили на пенсію взагалі не був передбачений та який скасував у повному обсязі, окрім ст.37 ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 року, зокрема ст.37-1.

Відповідно до п.п.2 п.4 постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» в редакції до 01.12.2015 року у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» визначається в такому порядку: іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» п.4 вищевказаної постанови КМУ №865 був виключений, а сама постанова №1013 застосовується з 01.12.2015 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року за №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» постанова Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 року була визнана такою, що втратила чинність в цілому.

На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України, всупереч вимогам статті 37-1 ЗУ «Про державну службу від 16.12.1993 року, не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України" (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 року зазначив, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Станом на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії законодавцем не визначено іншого ніж існувало на час призначення позивачу пенсії порядку та підстав для її перерахунку, але скасовано механізм його реалізації.

Між тим, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України", бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, зокрема щодо пенсіонерів, які вийшли на пенсію раніше прийнятого 10.12.2015 року ЗУ «Про державну службу», то такі порушення є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції.

Таким чином, право позивача на перерахунок пенсії на час звернення з заявою передбачене ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 року і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань, а тому неприйняття Кабінетом Міністрів України постанови щодо умов перерахунку пенсії не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії та позбавлення позивача наданих йому соціальних гарантій.

Зміни до законодавства, прийняті державою вже після виходу позивача на пенсію, до відносин держави з позивачем щодо її пенсійного забезпечення, прямого відношення не мають.

Судові витрати по справі у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до ч.1 ст.94 КАС України слід компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача по справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 10, 11, ч.1 ст.94, 160-163 КАС України, рішення Європейського суду з прав людини по справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви №68385/10 та 71378/10) від 26.06.2014 року, яке набуло статусу остаточного 26.09.2014 року, нормами ст.37-1 ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії з урахуванням ухвали суду від 24.05.2017 року щодо відмови їй у перерахунку та виплаті пенсії державного службовця у розмірі 90% від заробітної плати відповідної категорії державного службовця, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 27.02.2017 року за №40/К-14 щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у перерахунку пенсії державного службовця.

Зобов`язати Лозівське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Харківській області, код ЄДРПОУ - 40383072, яке розташоване за адресою: Харківська область, м. Лозова, 4 мікрорайон, буд. 73, перерахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 пенсію державного службовця у розмірі 90% від заробітної плати на підставі довідки №8033/03-51 від 20.07.2017 року про заробітну плату начальника відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Харківській області з 10.11.2016 року без обмеження строком.

Стягнути за рахунок бюджетних призначень Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, код ЄДРПОУ - 40383072, яке розташоване за адресою: Харківська область, м. Лозова, 4 мікрорайон, буд. 73 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.) за подання адміністративної позовної заяви.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня її проголошення, а для осіб, які не були присутніми під вас проголошення судового рішення - у десятиденний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили судовим рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О. В. Кочнєв