Справа № 820/1726/17
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 липня 2017 р. № 820/1726/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.

при секретарі судового засідання - Денисенко А.А.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Бабенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області
про визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (далі по тексту -відповідач, ТУ ДСА), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати неправомірними дії відповідача під час розгляду скарги від 27.02.2017 року і доповнення до неї від 16.03.2017 року та заяви про несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи від 27.02.2017 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив про те, що в порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» відповідач розглянув вказані скаргу та заяву без його участі, як-то він у них просив, відповідь на скаргу щодо Московського районного суду м. Харкова розглянута не в повному обсязі, а відповідь на доповнення до неї від 16.03.2017 року відповідачем не розглянуто. Крім того, на адресу вказаного суду всупереч вимог Закону відповідач направляв його скаргу. Зазначене, на думку позивача, є діями, що протирічать приписам Закону України «Про звернення громадян», а відтак є такими, що підлягають визнанню їх протиправними.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити адміністративний позов з підстав, що у ньому зазначені.

Представник відповідача у судовому засіданні, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з тих підстав, відповіді на звернення відповідачу було надано своєчасно та у відповідності до вимог ст. 19 Закону України «Про звернення громадян». Щодо розгляду скарги позивача на дії працівників апарату Московського районного суду м. Харкова, то оскільки керівництвом ТУ ДСА було прийнято рішення розглядати обставини, які були у скарзі викладені позивачем, без проведення засідання та без виїзду спеціалістів, то позивача не було запрошено на її розгляд.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечив у повному обсязі та просив відмовити позивачу з підстав, зазначених у письмових запереченнях.

Перевіривши матеріали справи і оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд визнає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. № 2453-VI (далі - Закон № 2453) територіальними органами Державної судової адміністрації України є територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України очолює начальник, який призначається на посаду і звільняється з посади Головою Державної судової адміністрації України. Начальник територіального управління Державної судової адміністрації України має заступника, який призначається на посаду і звільняється з посади Головою Державної судової адміністрації України (ч. 2 ст. 151 Закону № 2453).

У ч. 5 цієї ж статті Закону № 2453 встановлено, що територіальне управління Державної судової адміністрації України є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, самостійний баланс і рахунки в органах Державної казначейської служби України.

Територіальні управління Державної судової адміністрації України здійснюють свою діяльність відповідно до положення про них, що затверджується Головою Державної судової адміністрації України (ч. 6 Закону).

Підпунктом 4.26 пункту 4 Типового положення про територіальні управління Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом ДСА України Державна судова адміністрація, від 15.07.2015, № 104 територіальні управління здійснюють розгляд звернень громадян з питань, що належать до їх повноважень, виявляють причини і умови, що породжують заяви та скарги громадян, і вживають заходів до їх усунення.

Частиною 1 ст. 1 Закону України від 02.10.1996 р. № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі про тексту - Закон № 393) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (ч. 1 ст. 3 Закону № 393).

Частина перша статті 5 Закону № 393 встановлює, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Частиною шостою статті 5 Закону № 393 передбачено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати (ч. 7 ст. 5 Закону № 393).

Згідно ч. 1 та ч. 4 статті 7 Закону звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду (ч. 1 ст. 14 Закону № 393).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 393 органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 16 Закону № 393).

Частиною 1 статті 18 Закону № 393 встановлено гарантовані права громадянину, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, а саме, він має право:

- особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

- знайомитися з матеріалами перевірки;

- подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

- бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

- користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

- одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

- висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

- вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

При цьому суд зазначає, що встановлене заявнику (скаржнику), зокрема, право бути присутнім при розгляді заяви чи скарги та особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви кореспондує з приписами абзацу 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», яким визначено, що на прохання громадянина запрошують на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем до ТУ ДСА було подано скаргу від 27.02.2017 року і доповнення до неї від 16.03.2017 року та заяви про несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи від 27.02.2017 року (а.с 6, 7, 84).

Вказані звернення ОСОБА_1 були прийняті відповідачем 27.02.2017 року і і16.03.2017 року,про що свідчать копії штампів на копіях вказаних звернень позивача, що містяться в матеріалах справи,із зазначенням дат їх прийняття та підписами посадових осіб ТУ ДСА, що здійснили їх прийняття.

Як вбачається зі змісту скарги позивача щодо дій працівників апарату Московського райсуду м. Харкова та заяви про несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи від 27.02.2017 року (а.с. 6, 84) ОСОБА_1 прохав начальника ТУ ДСА здійснити перевірку викладених у них фактів за його участю згідно статті 18 Закону України «Про звернення громадян».

Як встановлено при судовому розгляді справи, всупереч вимог ст. ст. 18 та ст. 19 Закону України № 393, розгляд зазначених звернень ОСОБА_1 було здійснено без його участі, а письмові відповіді на вказані звернення були йому надані без урахування його пояснень та зауважень, які б могли надійти від нього під час розгляду.

Доказів запрошення позивача на розгляд його звернень матеріали справи не містять, відповідачем не залучалися, докази розгляду звернень позивача від 27.02.2017 року за його участю в матеріалах справи відсутні.

Також, всупереч ч. 1 та ч. 4 статті 7 Закону під час розгляду скарги ОСОБА_1 відповідачем до Московського районного суду м. Харкова були направлені скарга та матеріали, які були додані до неї позивачем, що підтверджується копією скарги позивача на 1 арк. від 27.02.2017 року із додатками від 1 до 5, крім п. 1 цього додатку для відповідача, а всього на 5 аркушах (а.с. 6) та копією листа ТУ ДСА на адресу керівника апарату Московського районного суду м. Харкова № 02-23/496/17 від 02.03.2017 року з додатком - в електронному вигляді на 5 арк. (за текстом)(а.с. 111), копією відповіді Московського районного суду м. Харкова від 13.02.2017 р. № Н-28/41 на лист ТУ ДСА № 02-23/496/17 в якому керівник апарату суду ОСОБА_3 повідомляє щодо фактів, викладених в скарзі ОСОБА_1

Щодо всебічності та об'єктивності розгляду скарги позивача від 27.02.2017 року і доповнення до неї від 16.03.2017 року суд зазначає наступне.

В скарзі від 27.02.2017 року позивач скаржився на дії працівників апарату Московського районного суду м. Харкова. Так, в своїй скарзі скаржник за зазначив наступне: «вимушений подати через численні порушення керівника апарату Московського районного суду м. Харкова (далі - суд) ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3.) та працівників вказаного суду, що підтверджує нижченаведене.

В вересні 2016 р. помічник голови суду ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4) знаходилася на робочому місці в робочий час без бейджа всупереч вимогам п.3. 4. Правил поведінки робітників суду, затверджених Радою суддів України від 06 лютого 2009 р. №33 та відповіді голови суду ОСОБА_5 №5/121/2016 від 11 серпня 2016 р.

Мені довелося сфотографувати ОСОБА_4, яка проворно одягла бейдж та почала фотографувати мене без моєї згоди всупереч положенням ст.307 ЦК України (п. 1 додатку).

23 листопада 2016 р. я прибув на судове засідання по справі №643/12050/16-ц до судді ОСОБА_2., призначене на 12:40. З метою встановлення місцезнаходження судді ОСОБА_2. я пішов до ОСОБА_3, робоче місце якої знаходиться в приймальні голови суду (далі - приймальня). ОСОБА_3, не відповіла на моє питання, кудись вийшла та повернулась через декілька хвилин. Заступник керівника апарату суду ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_6), робоче місце якого також знаходиться в приймальні, був відсутнім в суді, тому що його бейдж лежав на столі.

Потім в кабінеті 48-49 я встановив знаходження 4-х робітниць суду без беджів (помічник судді ОСОБА_2. та ОСОБА_12. та секретаря судових засідань), а в коридорах суду знаходилось багато робітників суду без беджів. У мене склалося враження про виплату якихось грошових сум.

01 грудня 2016 р. о 13:46 я прибув до суду для ознайомлення з матеріалами справи №643/12050/16-ц, але кабінет 48-49 був зачинений. Мені довелося йти до керівника апарату та о 13:50 увімкнути диктофон. 01 грудня 2016 р. о 13:50 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були відсутніми на робочих місцях (п. п. 2. 3 додатку). Крім цього, на робочому столі ОСОБА_6 стояла нетронута їжа.

Керівник апарату дала вказівку своїй колезі сфотографувати мене, яка не стала виконувати незаконне доручення. Потім я повернувся до кабінету 48-49, двері якого вже були відчинені. 4( чотири) робітниці в кабінеті 48-49 були без беджів, а одна з робітниць почала фотографувати мене без моєї згоди.

27 грудня 2016 р. ОСОБА_7 знову була без беджа.

22 лютого 2017 р. я прибув до суду о 17:35 для реєстрації заяви по справі №639/3561/13-ц.

Віддав своє звернення робітнику канцелярії та пред'явивши свій паспорт, я попрямував до керівника апарату суду, тому що в сторону виходу із суду прямували його працівники у верхньому одязі. Перед входом в приймальню я увімкнув відеокамеру та диктофон, щоб керівники ТУ ДСАУ в Харківській області не придумали інформацію про появу мене в суді в обідній або неробочий час.

23 лютого 2017 р. з 17:35 до 18:00 в приймальні були відсутні ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ще один працівник. В приймальні були старший секретар Білинка Л. В. та секретар судових засідань ОСОБА_8 з бейджами.

Потім в кабінеті 48-49 я встановив знаходження 3-х (трьох) робітниць без бейджів, серед яких була помічник судді ОСОБА_12. - ОСОБА_13. Остання замість пред'явлення беджа вказала на стіну позаду себе, де знаходилося 2 (дві) її грамоти. В кабінеті 48-49 не було помічника судді ОСОБА_2.

Після чого я повернувся до приймальні та терпляче чекав повернення відсутніх робітників на робочі місця. О 18:00, нікого не дочекавшись, я покинув приймальню та приміщення суду.

Вся інформація повністю підтверджена трьома аудіо файлами «Москов. Райсуд 23.11.2016», «Москов. Райсуд 01.12.2016», «Москов. Райсуд 27.12.2016» та відеофайлом «Москов. Райсуд 23.02.2017» (п. 4 додатку).

Повідомляю про те, що 23 листопада, 01 та 27 грудня 2016 р., 22 лютого 2017 р. ОСОБА_6 був відсутнім на робочому місці, а на робочому місці знаходився його бейдж. Вочевидь, його не було в суді.».

В доповненні від 16.03.2017 року до скарги від 27.02.2017 року позивач зазначив наступне: «До скарги від 27 лютого 2017 року додано диск DWD-R з відеозаписом «Московський райсуд» час якого 04:14 - 04:25 мимоволі відобразило сина секретаря судового засідання ОСОБА_9 (далі - ОСОБА_9.) за робочим столом. В той момент я робив зйомку канцелярії Московського районного суду м. Харкова (далі - суд) з прийому вхідної кореспонденції.

ОСОБА_9 знаходилась у верхньому одязі та встигла сповістити проте, що в даний день вона не працює. Мені не зрозуміла присутність дитини за робочим столом, на якому знаходились документи суду. Крім того, 14 березня 2017 р. я прибув до суду для участі в судовому засіданні по справі №630/3561/13-ц. Прибув я заздалегідь з метою ознайомлення з матеріалами справи.

Через деякі обставини мені довелося звернутися до керівника аппарату суду ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3.).

Коли 14 березня 2017 р. о 11:30 я відчинив двері кабінету ОСОБА_3, то вона та ще 3 (три) робітниці проглядали на моніторі відеозапис, який я долучив до скарги начальнику ТУ ДСАУ в Харківській області від 27 лютого 2017 р.

Заступник керівника апарату ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_6) за традицією - був відсутнім.

14 березня 2017 р. я був вимушений фіксувати події аудиозаписом, а потім одночасно і відеозаписом (см. додаток). О 11:37 в кабінет увійшов ОСОБА_6 у верхньому одязі та з сумкою. Побачивши мене з відеокамерою, він почав робити відео зйомку мене без моєї згоди всупереч ст. 370 ЦК України.

ОСОБА_6 повідомив про те, що він був у лікарні, не повідомивши про це ОСОБА_3.».

На зазначену скаргу з додатком ТУ ДСА надало ОСОБА_1 відповідь від 23.03.2017 року № 07-03/Н-28/Н-28/1/Н-37/52/17 наступного змісту: «Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області розглянуло Ваші звернення від 27.02.2017 року за вх. № Н-28, від 06.03.2017 за вх. № Н-37 та дублетне звернення, яке надійшло за належністю з Державної судової адміністрації України 22.03.2017.

Розгляд обставин, викладених у Ваших зверненнях здійснено на підставі матеріалів, наданих Московським районним судом міста Харкова без виїзду спеціалістів нашої установи до суду.

За результатами розгляду повідомляємо наступне.

23.02.2017 керівник апарату суду ОСОБА_10 знаходилась у учбовій відпустці, а помічник голови суду ОСОБА_11 знаходились у щорічній відпустці. Тому відсутність на робочому місці зазначених осіб є обґрунтованою. Відносно Ваших посилань, щодо відсутності на робочому місці під час Вашого відвідування суду заступника керівника апарату суду ОСОБА_6 23.11.2016, 01.12.2016, 27.12.2016, 22.02.2017 та 23.02.2017 повідомляємо, що посадові обов'язки керівника апарату та його заступника передбачають організацію роботи суду, що неможливо виконувати постійно перебуваючи на робочому місці. Тому відсутність на робочому місці осіб зазначеної категорії посад, ще не означає відсутність на роботі. За поясненнями керівника апарату суду, в цей час ОСОБА_6 знаходився в приміщенні суду.

Щодо Ваших посилань з приводу видачі 01.12.2016 для ознайомлення цивільної справи № 643/12050/16-ц повідомляємо наступне. В матеріалах зазначеної справи та в журналі видачі справ для ознайомлення знаходиться відмітка про ознайомлення Вас з матеріалами справи саме 01.12.2016.

Відносно відсутності на працівниках апарату суду беджів повідомляємо Вам, що вимоги щодо постійного перебування в робочий час працівників апарату суду у бейджах наголошуються під час оперативних нарад зазначеного суду, у тому числі на нараді, яка відбулась 10.03.2017. Працівникам зауважено про неухильне виконання п.3.4. Правил поведінки працівника суду, затвердженого рішення Ради суддів України від 06.02.2009 № 33.

Стосовно Ваших фото-доказів щодо фіксування Вас на відеокамеру повідомляємо, що за інформацією керівника апарату суду ОСОБА_3,помічник голови суду ОСОБА_11, а також заступник керівника апарату суду ОСОБА_6 під час розмови з Вами тримали в руках телефон, але не здійснювали ні фото, ні відео зйомку. Підтверджуючих фактів щодо здійснення працівниками апарату зазначених Вами у зверненні відносно Вас дій не встановлено.

Відповідно до частини першої статті 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII та розділу III п. 14 Типового положення про апарат місцевого, апеляційного судів, погодженого рішенням Ради суддів України від 21 вересня 2012 року № 54 (зі змінами), затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 28 вересня 2012 року № 115, забезпечення виконання працівниками апарату Правил поведінки працівника апарату суду, затверджених рішенням Ради суддів України від 6 лютого 2009 року № 33, правил внутрішнього трудового розпорядку і трудової дисципліни покладено на керівника апарату суду та відноситься до внутрішньої діяльності суду.».

Суд зазначає. що абзацом 2 ч. 1 ст. 19 Закону № 393 встановлено обов'язок органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб в межах своїх повноважень об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

В порушення зазначеної норми відповідач не розглянув, не перевірив і не надав відповідачу відповіді щодо перебування на робочу місці ОСОБА_4 22.02.2017 року, також при перевірці скарги не надано оцінку медичній довідці, виданої ОСОБА_6, в якій не зазначено дати її видачі, відсутнє прізвище, ім'я та по-батькові або ж ініціали лікаря - стоматолога, який видав довідку (а.с. 22).

Крім того, щодо твердження відповідача у відповіді від 23.03.2017 року про те, що ОСОБА_6 не здійснював відеоз'йомку ОСОБА_1, спростовується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, наданих позивачем, де у зазначеному епізоді від 14.03.2017 р. ОСОБА_1 на його відповідне запитання ОСОБА_6 була надана відповідь про те, що останній провадить відеозйомку позивача з направленого ОСОБА_6 на позивача мобільним телефоном.

З дослідженої судом в судовому засіданні копії відповіді відповідача від 23.03.2017 року № 07-03/Н-28/Н-28/1/Н-37/52/17 встановлено також відсутність дослідження, з'ясування обставин та ненадання відповіді щодо тверджень, викладених ОСОБА_1 в доповненні від 16.03.2017 року до скарги від 27.02.2017 року.

Частиною 3 ст. 2 КАСУ встановлено критерії, яким мають відповідати як вчинені суб'єктом владних повноважень дії та бездіяльність, так і прийняті рішення, а саме у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши зазначений спір по суті суд вказує на невідповідність оскаржених вчинених ТУ ДСА дій критеріям, встановлених ч. 3 ст. 2 КАСУ.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 86).

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про визнання дій неправомірними - задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області під час розгляду скарги від 27.02.2017 року і доповнення до неї від 16.03.2017 року та заяви про несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи від 27.02.2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.