Справа № 521/9776/17
Суддя: Гуревський В. К.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/9776/17
Провадження № 2а/521/303/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 липня 2017 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Гуревський В.К., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

27 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням проведених виплат, в сумі 4730 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, та має право на пільги, встановленні законодавством України для учасників бойових дій. Згідно із вимогами ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій повинна щорічно, до 05 травня виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 05 травня у розмірах, передбачених ст.ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи соціального захисту населення через відділення зв'язку, або через установи банків: пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Відповідно до Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати на 2016 рік мінімальна пенсія за віком та прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з травня 2016 року - 1130,0 гривень. Таким чином позивач повинен був отримати у 2016 році - 5650,0 гривень. Згідно відповіді № 12/01-14/404 від 14 лютого 2017 року, на запит адвоката, про нарахування та виплату вищевказаних пільг, управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси в 2016 році позивач отримав 920,0 гривень.

Недоплата згідно вищевказаного Закону склала за 2016 рік - 4730,0 гривень. У листі № 12-01-14/ 402 від 14 лютого 2017 року, на його звернення до управління соціального захисту населення Малиновської районної адміністрації відмовило у перерахунку, тому саме момент отримання відповіді позивач вважає початком відліку строку звернення до суду, адже згідно п. 2 ст. 99 КАСУ для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше,обчислюється з дня, коли особа дізналась, або повинна була дізнатись, про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Посилання відповідача на ст. 12 Закону України «про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі,який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень,встановлених законом про Державний бюджет України, а також на те що при виплаті одноразової грошової допомоги він керувався постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Про розмір разової грошової допомоги», не може бути взято до уваги.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (неконституційності) окремих положень ст. 65 розділу 1, п. п. 61-63, 66 розділу 2, п. 3 розділу 3 Закону України «Про державний бюджет України» на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України «Про народного депутата України щодо відповідності конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п. п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» зазначено, що Закон України «Про державний бюджет України» є основним фінансовим документом і через своє спеціальне призначення не повинен регулювати відносини у інших сферах суспільного життя; Законом України «Про державний бюджет» не можна вносити зміни до інших Законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок призводить до скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина, а також тім, що Конституція України не надає Закону України «Про державний бюджет» юридичної сили вищої, ніж сила інших Законів.

Отже починаючи з 22 травня 2008 року в редакції від 25 грудня 1998 року, відновлено дію частину 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту «відповідно до якої розмір грошової допомоги учасникам бойових дій має становити п'ять мінімальних пенсій за віком.

Зазначене Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дій положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними, є обов'язковими для виконання на території України і остаточними.

Норми Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Про розмір разової грошової допомоги» звужують обсяг встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» прав та пільг учасників бойових дій, а Закони України мають вишу юридичну силу, як акти органу законодавчої влади, ніж акти Кабінету Міністрів України, як органу виконавчої влади, і тому ця постанова не може бути застосована при нарахуванні виплат щорічної одноразової грошової допомоги учасникам бойових дій згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту».

Згідно Закону України «Про статус ветеранів війни,гарантій їх соціального захисту» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України . За умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату грошової допомоги учасникам бойових дій - ветеранам війни це створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів,з яких має виплачуватись зазначена пільга. У справі «Кечко проти України «Європейський Суд з прав людини констатував , що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань , оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Вимогами ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України,закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до вимог ст. 64 Конституції, конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені,крім випадків,передбачених Конституцією. У вище наведеній статті вичерпно визначені такі випадки, а саме передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень/та визначено ряд прав і свобод ,які не можуть бути обмежені за жодних обставин.

Внаслідок зупинення на певний час дії чинних законів України, якими встановлено пільги, компенсації чи інші форми соціальних гарантій, відбувається фактичне зниження життєвого рівня громадян, який не може бути нижчим від встановленого законом прожиткового мінімуму (частина третя статті 46 Конституції), та порушується гарантоване у статті 48 Конституції право кожного на достатній життєвий рівень.

Отже, відповідно до частини третьої статті 22, статті 64 Конституції право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупинення дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (Конституцією).

З огляду на Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику європейського Суду з прав людини, як джерел права, реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Таким чином право позивача на отримання щорічної одноразової грошової допомоги, як учаснику бойових дій, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, і разом з тим потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України. З поданих позивачем матеріалів вбачається, що сума отриманих ним грошових коштів, як щорічна одноразова грошова допомога йому, як учаснику бойових дій, є меншою, чим встановлена у ч. ч. 4, 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідач Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради надав заперечення проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на положення ст. ст. 49, 51, 99 КАС України, Бюджетним кодексом України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» №141 від 02 березня 2016 року, Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 № 20-рп/2011, Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 1-3рп.

Сторони в судове засідання не викликались, оскільки справа розглядається в порядку скороченого провадження без присутності сторін відповідно до ст. 183-2 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативну базу, що регулює галузь спірних правовідносин, вважає, що в задоволенні позову має бути відмовлено з таких підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням ветерана війни-учасника бойових дій серія НОМЕР_1 від 30 червня 2015 року, та має право на пільги, встановленні законодавством України для учасників бойових дій.

Вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради перерахувати та виплатити на його користь невиплаченої частки грошової допомоги до Дня Перемоги за 2016 рік є порушенням норм ст. 99 КАС України, яка встановлює шестимісячний строк звернення до суду з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

При визначенні початку цього строку передусім до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення. Йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Разова грошова допомога до 5-го травня виплачується учасникам бойових дій відповідно до Конституції України, Бюджетного кодексу України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Також, згідно п. 26 розділу VI «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII) встановлено, що норми і положення, серед іншого, ст. ст. 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

В силу вимог постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» №141 від 02 березня 2016 року установлено, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» здійснюється учасникам бойових дій у розмірі 920 гривень.

Таким чином, щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2016 рік нараховувалась та виплачувалась учасникам бойових дій у розмірі 920,00 гривень відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» №141 від 02 березня 2016 року.

Також, слід зазначити, що Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 25 січня 2012 року №1-3рп/2012 встановив наступне Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який розробляє проект закону про Державний бюджет України на наступний рік і подає його до Верховної Ради України, забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, звітує перед Верховною Радою України про його виконання (частина друга статті 96, частина перша статті 97, частина перша статті 113, пункт 6 статті 116 Основного Закону України). Ефективне здійснення Кабінетом Міністрів України цих повноважень є основою для вжиття ним заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, проведення політики у сфері соціального захисту, фінансової та податкової політики (пункти 2, 3 статті 116 Конституції України).

Така політика базується на передбачених у законодавстві державних соціальних стандартах та державних соціальних гарантіях. Згідно з Законом України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій; державні соціальні гарантії - це встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами (абзаци другий, третій статті 1).

Таким чином, державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України.

У Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України також зауважив, що невід'ємною складовою правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави у цій сфері.

Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України.

Отже, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Таким чином, вимога позивача щодо проведення щорічної виплати разової грошової допомоги в більшому розмірі, ніж встановлено законами про Державний бюджет України не може бути задоволена.

Керуючись ст. ст. 6-14, 17, 19, 49, 51, 90, 94, 99, 100, 122, 159-163, 167, 183-2, 185, 186, 254, 256 КАС України, Бюджетним кодексом України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» №141 від 02 березня 2016 року, Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 № 20-рп/2011, Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 1-3рп., -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Малиновський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання постанови суду.

СУДДЯ: