Справа № 804/4481/16
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2017 р. Справа № 804/4481/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКоренева А.О.
при секретаріМосесові А.Р.
представника позивача- ОСОБА_7., представника відповідача Ярославцева В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -
ОСОБА_4 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 018284 від 07 липня 2016 року на загальну суму 1 700 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобілем, про що складено акт від 30.05.2016 року № 003137. Відповідно акту, під час здійснення рейдової перевірки транспортного засобу марки « МАN» державний номер НОМЕР_1, який належить позивачу встановлено порушення, а саме: у водія ОСОБА_5 не була оформлена індивідуальна контрольна книжка водія та тахокарта за 30.05.2016 року. Позивач зазначає, що зазначений автомобіль ним не використовувався, оскільки був переданий за договором найму транспортних засобів у користування ТОВ «Самодєлкін», яке і виконувало перевезення. Зазначає, що не може бути притягнутий до відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів, оскільки він не є перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», у зв'язку з чим вважає оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень протиправним та такими, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2017 року адміністративну справу прийнято до провадження судді Коренева А.О. та призначено справу до розгляду на 03 липня 2017 року.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі та просив позов задовольнити, з підстав зазначених в позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог ОСОБА_4, обґрунтовуючи свою думку у поясненнях, викладених у запереченнях на позов. Позиція відповідача аргументована тим, що у водія під час перевірки не були оформлені належним чином документи перелік, яких визначений ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт". Просили у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, оскільки постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірною (а.с. 14-15).
Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30.05.2016 року державним інспектором з безпеки на наземному транспорті управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства під час якої було виявлено порушення, не оформлені документи перелік яких визначений ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт", а саме: не оформлена індивідуальна контрольна книжка водія та тахокарта за 30.05.2016 року, за яке передбачена відповідальність за абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», що тягне за собою накладання штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 1 700 грн.
На підставі вказаного Акта перевірки начальником Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області 07.07.2016 року прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 018284, якою до ОСОБА_4 застосовано штраф в розмірі 1700 гривень, відповідно до ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05 квітня 2001 року.
Так, ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно зі ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров'я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Так, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Згідно 6.1. Наказу Мінтрансз'вязку України від 07.06.2010 р. №340 Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Згідно Наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 року №385, затверджено «Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів та поширюється на суб'єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Згідно з пунктом 1.4. розділу І Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв, а перевізники - суб'єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом.
Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом кого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Перевізники забезпечують належну експлуатації тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов'язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3. цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомоги тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірники тахографа.
Водночас, ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначає відповідальність автомобільних перевізників. Зокрема, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З наведених вище норм вбачається, що за відсутності документів, на підставі яких виконуються пасажирські та вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
Однак, суд проаналізувавши матеріали справи встановив, що відповідно до нотаріально посвідченого договору найму транспортних засобів від 04.06.2015 року зареєстрованого в реєстрі за № 712, ОСОБА_4 передав в платне користуванню ТОВ «Самодєлкін» автомобіль марки МАН ТGL12-240, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2. Також міститься в матеріалах справи Акт приймання-передачі майна за договором найму транспортних засобів від 04.06.2015 року. (а.с.12-17, 18).
Зазначений автомобіль під час проведення перевірки був під керуванням найманого працівника ТОВ «Самодєлкін» - водія ОСОБА_5, що підтверджується Актом перевірки та довідкою № 48 від 13.07.2016 року, виданої директором ТОВ «Самодєлкін» ОСОБА_6
З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, не доведено обставин, що саме ОСОБА_4 здійснював перевезення пасажирів і вантажу 30.05.2016 року автомобілем марки МАН ТGL12-240, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, як автомобільний перевізник.
Матеріалами справи підтверджено, що станом на 30.05.2016 року вказаний автомобіль позивач передав у найм ТОВ «Самодєлкін», водій ОСОБА_5, є працівником ТОВ «Самодєлкін» (а.с. 19).
Твердження відповідача про те, що під час проведення державного контролю водій транспортного засобу водій ОСОБА_5, не повідомив і не надав договір найму транспортного засобу Товариство з обмеженою відповідальністю «Самодєлкін», саме тому акт було складено на ОСОБА_4, який є власником транспортного засобу згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, не можуть бути підставою для застосування до позивача фінансових санкції як до власника автомобіля.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частина 2 ст. 71 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4
Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 018284 від 07.07.2016 року на суму 1700 грн.
Стягнути з Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 (РНОКПП-НОМЕР_3) витрати у розмірі 551,20 грн.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, зазначені в ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Суддя А.О. Коренев