Справа № 511/868/17
Суддя: Іванова О. В.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 511/868/17
Номер провадження: 2-а/511/30/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванова О . В .,

при секретарі - Кириловій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради, за участю третьої особи Відділу у Роздільнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з позовом до Роздільнянської міської ради, за участю третьої особи Відділу у Роздільнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, в якому просить:

-визнати протиправними дії Роздільнянської міської ради а скасувати рішення Роздільнянської міської ради XП сесії VП скликання від 08.11.2016р за № 580- VП щодо відмови в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка);

-зобов'язати Роздільнянську міську раду Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1, щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

В подальшому позивач позовні вимоги уточним та мотивував їх тим, що він є учасником бойових дій та має пільги згідно з п. 14 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким передбачено, що учасникам бойових дій надається першочергове право на відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва. Позивач у встановленому порядку звернувся до Роздільнянської міської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території Роздільнянської міської ради.

Рішенням Роздільнянської міської ради від XП сесії VП скликання від 08.11.2016р за № 580-VП йому було відмовлено в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) оскільки розподіл вказаних земельних ділянок здійснюється лише для учасників АТО та членів сімей загиблих учасників АТО, які зареєстровані в м. Роздільна, на підставі Положення «Про розподіл земельних ділянок між учасниками бойових дій, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, та членам сімї загиблого учасника антитерористичній операції, для передачі земельних ділянок безоплатно у власність» затвердженого рішенням Роздільнянської міської ради Одеської області від 06 жовтня 2016 року № 413-УІІ.

Проте позивач вважає, що дії (рішення) посадової особи відповідача щодо відмови у реалізації його прав учасника бойових дій є необґрунтованими та прийнятими з порушенням вимог чинного законодавства України. З посиланням на Конституцію України, Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 26, 47, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» та ст.ст. 116, 118, 121, 122 ЗК України вказує що відмова у реалізації його прав учасника бойових дій залежно від реєстрації місця проживання є неправомірною.

Ухвалою суду від 25.07.2017р. позовні вимоги в частині скасування Положення «Про розподіл земельних ділянок між учасниками бойових дій, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, та членам сімї загиблого учасника антитерористичній операції, для передачі земельних ділянок безоплатно у власність» затверджене рішенням Роздільнянської міської ради Одеської області від 06 жовтня 2016 року № 413-УІІ, як таке, що суперечить Конституції України і Земельного кодексу України залишені без розгляду за заявою.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив його задовольнити. Суду пояснив, що позивач як учасник АТО має першочергове право на отримання вказаної земельної ділянки, а відмова міської ради не грунтується на вимогах законодавства, яким не передбачено вирішення вказаного питання залежно від місця реєстрації, що є підставою для задоволення позову.

Представник відповідача міської ради - ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позову та вказала, що відповідно до положень Порядку « Про розподіл земельних ділянок між учасниками бойових дій, які брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, та сім'ями, члени яких загинули під час участі в антитерористичній операції, для передачі земельних ділянок безоплатно у власність» затвердженого рішенням Роздільнянської міської ради від 06 жовтня 2016 року № 413-УІІ, до єдиного реєстру вносяться учасники антитерористичної операції, зареєстровані в місті Роздільна. Дата реєстрації місця проживання учасника антитерористичної операції в місті Роздільна повинна передувати даті його перебування або першого направлення для участі в антитерористичній операції. За результатами розгляду заяви позивача рішенням Роздільнянської міської ради від 08.11.2016 року № 580-VП, враховуючи висновки та рекомендації постійно комісії міської ради з питань земельних відносин, будівництва та адміністративно-територіального устрою позивачу відмовлено в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, оскільки він не є зареєстрованим у м. Роздільна. Окрім того, на думку представника відповідача виключно міської радою повинно вирішуватися питання щодо включення до єдиного реєстру учасників бойових дій на території міста Роздільна згідно затвердженого Порядку, а жеребкування вже фактично проведено та видані рішення міської ради відносно дуже багатьох осіб, тому просила в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, правами, передбаченими ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України, не скористалася, письмових пояснень та/або заперечень не надала.

Надалі сторони надали заяви з проханням подальший розгляд справи проводити без їх участі.

Суд, враховуючи, що відповідно до КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. (ч. 1 ст. 41 КАС України).

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії КК № 328767, виданим Київським РВ УМВС України в Одеській області 22 вересня 1999 року та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3-4).

Відповідно до посвідчення серія УБД №159297, виданого 12.12.2015, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.6).

28.10.2016року позивач звернувся із заявою до відповідача з проханням дозволити розробку проекту землеустрію щодо відведення земельної ділянки з призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Рішенням Роздільнянської міської ради від 08.11.2016 року № 580-VП позивачу відмовлено в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, у звязку з тим, що на території м. Роздільна земельні ділянки (передбачені для будівництва та обслуговування житлового будинку) знаходяться лише за адресою: пров. Польовий між вул. Кишинівською та вул. Щасливою в м. Роздільна, а відповідно до Положення « Про розподіл земельних ділянок між учасниками бойових дій, які брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, та сім'ями, члени яких загинули під час участі в антитерористичній операції, для передачі земельних ділянок безоплатно у власність» розподіл цих земельних ділянок здійснюються лише за учасниками АТО та членами сімей загиблих учасників АТО які зареєстровані в м. Роздільна (а.с. 7).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтею 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-ХІІ визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Згідно п.14 ч.1 ст.12 Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються, зокрема, такі пільги як першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Вказані положення свідчать про наявність в учасників бойових дій права на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Також слід звернути увагу, що у відповідності до окремого доручення голови Держземагентства України від 01 липня 2014 року №349/3-14-0.1 про забезпечення земельними ділянками учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції, які ще не скористалися правом безкоштовної приватизації землі, зазначені особи мають першочергову можливість отримати у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, ведення садівництва, індивідуального дачного будівництва та для ведення особистого селянського господарства.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками» зобов'язано Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру та обласні державні адміністрації за участю органів місцевого самоврядування визначити протягом місяця на території відповідної області та м.Києва земельні ділянки для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції та забезпечити розгляд у першочерговому порядку звернень учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо відведення їм земельних ділянок; розміщення на власних офіційних веб-сайтах інформації про місце розташування, цільове призначення та площу земельних ділянок, які можуть бути відведені учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції; надання в десятиденний строк після подання учасниками антитерористичної операції або членами сімей загиблих учасників антитерористичної операції заяв про надання їм земельних ділянок відповідної інформації Державній службі у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України (далі - ЗК) передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (частина перша статті 116 ЗК).

За правилами частини першої статті 123 ЗК надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених статтею 122 цього Кодексу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (частина друга статті 123 ЗК).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина третя статті 123 ЗК).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста статті 123 ЗК).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. Згідно зі частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 статті 117 Земельного кодексу України передбачено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені зазначеною статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 вказаного Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у користування громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. ОСОБА_3 передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у користування зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Отже, згідно вказаних положень Закону особі, зацікавленій в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, надається право визначати бажане місце розташування земельної ділянки на відповідних графічних матеріалах, а у клопотанні зазначити цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Як свідчать матеріали справи позивач є громадянином України, який подав відповідачу заяву про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і подальшої безоплатної передачі її у власність із земель державної власності для ведення обслуговування житлового будинку.

З аналізу наведених положень Земельного кодексу України вбачається, що сільські, селищні, міські ради розпоряджуються земельними ділянками комунальної власності у межах відповідних населених пунктів, а органи виконавчої влади - у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів із земель державної власності, шляхом надання останніх у власність фізичних чи юридичних осіб за результатами розгляду клопотання останніх на предмет їхньої відповідності положенням частини сьомої статті 118 та частини третьої статті 123 ЗК України.

Спірними рішеннями передбачено, що перевірка таких звернень органами місцевого самоврядування відбувається виключно у межах приписів частини сьомої статті 118 та частини третьої статті 123 ЗК України, без надання додаткової документації.

Запровадження оскаржуваними законодавчими положеннями вказаної процедури перевірки органами місцевого самоврядування звернень юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок будь-якого призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою не створює додаткових передумов для заявників для отримання даної згоди.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

З огляду на викладене рішення суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб'єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України в чинній редакції, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Так, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не повинен втручатись у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог прав осіб, що звертаються до суб'єктів владних повноважень, без порушень принципу розподілу влади.

Таким чином, суд вважає, що відмова відповідача, не містить підстав, передбачених частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України, тобто не ґрунтується на вимогах закону, а відтак суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення Роздільнянської міської ради XП сесії VП скликання від 08.11.2016р за № 580-VП щодо відмови в надані дозволу ОСОБА_1 надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на території Роздільнянської міської ради в м. Роздільна із зобовязанням відповідача повторно розглянути вказане питання.

Отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4-15, 17, 19, 70-71, 86, 94, 122, 158-163, 167, 186, 256, 267 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради, за участю третьої особи Відділу у Роздільнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Роздільнянської міської ради протиправними та скасувати рішення Роздільнянської міської ради XП сесії VП скликання від 08.11.2016р за № 580-VП щодо відмови в надані дозволу ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на території Роздільнянської міської ради в м. Роздільна.

Зобов'язати Роздільнянську міську раду Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на території Роздільнянської міської ради в м. Роздільна

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня проголошення постанови, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови, протягом 10 днів з дня отримання її копії в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_5