Справа № 392/690/17
Суддя: Кратко Д. М.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 392/690/17
Провадження № 2-а/392/91/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Маловисківського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Маловисківського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії державного службовця за заявою від 29 березня 2017 року, відповідно до довідки Маловисківського районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді № 01-24/93 від 23 березня 2017 року;

- зобов»язати Маловисківське об»єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди державним службовцям за сумлінну, безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов»язків, з яких сплачено страхові внески на обов»язкове державне пенсійне страхування та які включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до довідки Маловисківського районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді № 01-24/93 від 23 березня 2017 року.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що він перебуває на обліку в Маловисківському об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області з 30 вересня 2009 року та отримує призначену йому пенсію, на підставі положень статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 березня 1993 року (в редакції, чинній на стан призначення пенсії).

29 березня 2017 року позивач звернулася до Маловисківського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області із заявою про проведення перерахунку розміру призначеної йому пенсії, з урахуванням сум, які входять до системи оплати праці державного службовця (надбавки за високі досягнення у праці, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення), з яких в установленому порядку сплачуються страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне стархування та єдиний соціальний внесок, відповідно до довідки від 23 березня 2017 року № 01-24/93 виданої Маловисківським районним центром соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді Маловисківської районної державної адміністрації про складові заробітної плати за останні 24 календарних місяці роботи з 30 вересня 2007 року по 29 вересня 2009 року.

Проте, листом № 1753/02-31 від 31 березня 2017 року Маловисківським об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області йому було відмовлено в проведенні перерахунку призначеної пенсії.

Дії відповідача позивач вважає потиправними, оскільки відповідач безпідставно порушив право позивача на перерахунок призначеної пенсії, тобто діяв не на підставі, поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції та законам України.

Крім того, в обгрунтування підстав своїх позовних вимог позивач зазначає, що згідно частини 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, чинного на момент виходу на пенсію, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частина 2 статті 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ встановлює, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У частині 1 статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Крім того, статтею 66 закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини 1 статті 66 Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплати, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов»язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов»язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: сума виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим законом, з яких згідно з цим законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; сум виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов»язкове державне пенсійне страхування. Отже, отримувані застрахованою особою суми виплати, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов»язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Те саме стосується і сум індексації заробітної плати, на які також було нараховано страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2001 року - єдиний внесок на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

З наведених вище підстав позивач вважає, що відповідач порушив його право щодо пенсійного забезпечення (в частині врахування сум матеріальної на оздоровлення, надбавок за високі досягнення у праці, премій, які виплачувались у розрахунковий період та з яких сплачувалися страхові внески), яке фактично виникло у позивача на стадії призначення пенсії в 2009 році, та вказує на триваюче порушення його прав.

В судове засідання позивач не з»явився, 25 травня 2017 року позивачем через канцелярію суду була подана заява про розгляд справи у його відсутність, в якій він зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 22).

Представник відповідача в судове засідання призначене на 02 червня 2017 року не з»явився, через канцелярію суду була подана заява про відкладення розгляду справи, у зв»язку із необхідністю надання додаткових доказів по справі та копії документів, у зв»язку із чим судове засідання було відкладено до 11 години 00 хвилин 11 липня 2017 року.

В судове засідання призначене об 11 години 00 хвилин 11 липня 2017 року сторони не з»явилися, зокрема представник відповідача, при цьому 05 липня 2017 року до канцелярії суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв»язку із перебуванням представника відповідача у відпустці.

В частині 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) серед іншого зазначається, що адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Представником відповідача були надані до суду письмові заперечення на позовну заяву та копії документів з пенсійної справи позивача ОСОБА_2 (а.с. 24-28), у зв»язку із чим суд з метою дотримання розумних процесуальних строків розгляду справи, вважає можливим розглядати справи за відсутності осіб, що беруть участь в розгляді справи та за наявними у ній доказами.

Згідно письмових заперечень представника відповідача, останній просив відмовити у задоволенні позову, з тих підстав, що на даний час відсутні законодавчі підстави для перерахунку пенсії, які раніше передбачали умови та підстави для перерахунку пенсії у зв»язку із змінами в діючому законодавстві України.

Крім того, представник відповідача в письмових запереченнях вказує на те, що ОСОБА_2 із заявою у формі передбаченій Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» до Маловисківського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області не звертався. При цьому зазначає, що ОСОБА_2 було подано лише звернення від 29 березняя 2017 року, без зазначенням часу з якого необхідно здійснити перерахунок пенсії, до якого додано довідку Маловисківського районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді № 01-24/93 від 23 березня 2017 року, яка викликає сумнів у відповідача, на яку було надано відповідь від 31 березея 2017 року про роз»яснення чинного законодавства щодо здійснення перерахунку пенсії державним службовцям. У зв»язку із чим рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, як державному службовцю Управлінням не приймалось, оскільки позивач не звертався із заявою у формі передбаченій Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» про здійснення перерахунку пенсії державному службовцю.

Зважаючи на вказане, відповідач зазначає, що покладені законом зобов»язання щодо призначення, виплати та перерахунку пенсії громадянину ОСОБА_2 ним були виконані в порядку встановленому чинним законодавством та в межах повноважень, покладених на Управління, з урахуванням вимог статті 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (а.с. 24-28).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв»язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 1 статті 41 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин (частини 1 статті 6 КАС України).

З наведених вище норм законодавства випливає, що особа на власний розсуд визначає, чи порушені її права рішеннями, дією або бездіяльністю суб»єкта владних повноважень. Проте, ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки особи у сфері публічно-правових відносин, створюючи певні негативні праві (юридичні) наслідки для такої особи.

Таким чином у розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб»єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Згідно з вищевказаними нормами права задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку доказам досліджених судом та наданими сторонами, суд виходить із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку у Маловисківському об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

29 березня 2017 року позивач подав заяву до Маловисківського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця, у якій просить здійснити перерахунок призначеної йому розміру пенсії з урахуванням структурних складових заробітної плати, зокрема: надбавки за високі досягнення у праці, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення), з яких у встановленому порядку сплачені страхові внески та які не були включені при первинному призначенні пенсії та в якості додатку до заяви додав довідку про складові заробітної плати № 01-24/92 від 23 березня 2017 року (а.с. 9, 11).

31 березня 2017 року Маловисківське об»єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області за вихідним № 1753/02-31 на заяву ОСОБА_2 про перерахунок пенсії від 29 березня 2017 року надало відповідь у якій зазначає, що розглянувши Ваш запит управління повідомляє, що з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону № 3723 (розділ ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213). У зв»язку з набранням чинності з 01 травня 2016 року закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІ (далі - Закон 889) скасовано, зокрема статтю 37 Закону 3723 щодо порядку та умов перерахування пенсій державним службовцям (пункт 2 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - постанова 1013) скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону 3723. Пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» (стаття 90 Закону 889). Таким чином, Закон 889 не передбачає проведення перерахунку пенсій, в тому числі призначених згідно із Законом 3723, тому підстави для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 37 Закону 3723, відсутні. Пенсії, призначені згідно із Законом 3723, перераховуються тільки у випадку, якщо до складу пенсійної виплати державного службовця входять надбавки, підвищення, доплати тощо, які визначаються залежно від розміру прожиткового мінімуму (а.с. 10).

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16 грудня 1993 року (в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 року) було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв»язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, зазначеною нормою права було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Пунктом 4 та 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15 грудня 2015 року, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Отже, законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв»язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Згідно з частини 1, 2 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України № 1058-IV від 09 липня 2003 року «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі за текстом - Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій).

Згідно частини 1 статті 44 Закону України № 1058-IV від 09 липня 2003 року «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

В пункті 1.5. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій) (в редакції станом на 29 берзня 2017 року, дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії) серед іншого зазначається, що заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Згідно частини 5 статті 45 Закону України № 1058-IV від 09 липня 2003 року «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно пункту 4.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій) (в редакції станом на 29 березня 2017 року) серед іншого зазначається, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов'язків) та завіряється печаткою управління.

У відповідності до частини 3 статті 44 Закону України № 1058-IV від 09 липня 2003 року «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно частини 1 статті 101 Закону України від 05 листопада 1991 року N 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі.

Відповідно до статті 98 Закону України від 05 листопада 1991 року N 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв'язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

Згідно пункту 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій) (в редакції станом на 29 березня 2017 року) особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Відповідно до пункту 4.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій) (в редакції станом на 29 березня 2017 року) орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Пунктом 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій) (в редакції станом на 29 березня 2017 року) передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Тобто діючим законодавством України регламентовано повноваження органів ПФУ витребувати відповідні документи та перевіряти необхідні відомості при прийнятті рішення за результатами розгляду заяви особи, що обумовлено необхідністю забезпечення її об'єктивного розгляду та дотримання принципів, регламентованих статтею 7 Закону України № 1058-IV від 09 липня 2003 року «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», зокрема щодо державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом, гласності, прозорості та доступності діяльності Пенсійного фонду.

При цьому законодавством передбачено право посадових осіб органів Пенсійного фонду України вимагати від фізичних осіб та юридичних осіб документів дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, у спосіб передбачений законом.

Отже, з наведених вище норм діючого законодавства України вбачається, що пенсійний орган при вирішенні питання про перерахунок пенсії за звернення особи з відповідною заявою, зобов'язаний прийняти рішення.

Однак, відповідачем рішення за заявою позивача про призначення пенсії не приймалось, а лише була надана відповідь листом, що є грубим порушенням пенсійного законодавства, оскільки відповідач згідно змісту заяви не звертався із запитом щодо роз»яснення пенсійного законодавства щодо здійснення перерахунку пенсії державним службовцям, пенсіонерам, а чітко просив здійснити йому перерахунок пенсії.

Виходячи з цього, суд звертає увагу відповідача на те, що розглядаючи заяву позивача від 29 березня 2017 року про здійснення перерахунку пенсії він не вчинив жодних дій та не вжив всіх належних і необхідних заходів для перевірки доводів заявника щодо його права та законних підстав на здійснення перерахунку пенсії, у зв»язку із зміною складових частин заробітної плати державного службовця, з якої їй було призначено пенсії при зверненні 05 жовтня 2000 року (первинна заява про призначення пенсії ), зокрема не витребував з місця роботи позивача відповідні дані про які сам же зазначав в листі від 31 березня 2017 року (а.с. 10), що до складу пенсійної виплати державного службовця входять надбавки, підвищення, доплати тощо, які визначаються залежно від розміру прожиткового мінімуму, при цьому у своїх заперченнях на позовну заяву вказує, що довідка від 23 березня 2017 року № 01-24/93 видана Маловисківським районним центром соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді Маловисківської районної державної адміністрації про складові заробітної плати у нього викликала сумніви, яка потрібно було перевірити, що вказує на передчасність його дій щодо відмови позивачу у задоволенні його вимог, неповноту встановлення необхідних даних та порушення статтей 7, 44, 45 Закону України № 1058-IV від 09 липня 2003 року «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» і пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій) (в редакції станом на 29 березня 2017 року) та не прийняття відповідного рішення, згідно діючого пенсійного законодавства.

В свою чергу представником відповідача не надано жодних доказів того, що уповноважені службові особи Маловисківського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області пропонували ОСОБА_2 та/або його колишньому роботодавцю дооформити подані документи, у спосіб передбачений законом.

В пункті 1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій) (в редакції станом на 29 березня 2017 року) зазначається, що днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно статті 84 Закону України від 05 листопада 1991 року N 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» перерахунок призначеної пенсії провадиться з таких строків: при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа; при настанні обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15-го числа. У випадках, передбачених статтями 35 і 47 цього Закону, перерахунок пенсії провадиться із строків, зазначених у цих статтях.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України № 1058-IV від 09 липня 2003 року «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Таким чином, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача у своїх запереченнях на позовну заяву проте, що позивач при зверненні до нього із заявою про перерахунок не вказав з якого числа необхідно йому, за наявності для того законних підстав, здійснити перерахунок пенсій, оскільки відповідач в такому разі повинен був діяти у відповідності до вимог статті 84 Закону України від 05 листопада 1991 року N 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та частини 4 статті 45 Закону України № 1058-IV від 09 липня 2003 року «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що у позовній заяві позивач, зокрема просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті йому пенсії державного службовця за заявою від 29 березня 2017 року, відповідно до довідки від 23 березня 2017 року № 01-24/93 виданої Маловисківським районним центром соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді Маловисківської районної державної адміністрації, що у відповідності до положень статтей 2, 162 КАС України, вказує на обрання ним неправильного способу захисту свого права.

Тому, враховуючи вищевикладене, з метою повного і всебічного захисту та відновлення порушеного права позивача та його законного інтересу, відповідно до частини 2 статті 11 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії та зобов'язати відповідача повторно розглянути зазначене питання у відповідності до норм чинного законодавства та з урахуванням висновків суду та прийняттям рішення, згідно пенсійного законодавства України і задовольнити позовні вимоги у вказаний спосіб.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним, у постанові від 22 квітня 2014 року № 21-484а13.

Приходячи до такого висновку суд враховує також і правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 162 КАС України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд може зобов'язати відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію.

У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні певної дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Порядок та умови призначення пенсії на пільгових умовах визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та постановами правління Пенсійного фонду України.

В даному випадку орган Пенсійного фонду наділений дискреційними повноваженнями, тому повинен прийняти рішення відповідно до наданих повноважень та у межах компетенції.

У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, зазначено, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд звертає увагу позивача на те, що він у своєму адміністративному позові також просив суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди державним службовцям за сумлінну, безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов»язків, з яких сплачено страхові внески на обов»язкове державне пенсійне страхування та які включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до довідки Маловисківського районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді № 01-24/93 від 23 березня 2017 року.

Однак, як вбачається з обставин, встановлених вище, на стадії виниклих правовідносин такі позовні вимоги є передчасними, оскільки відповідачем не були реалізовані його дискреційні повноваження щодо прийняття рішення про здійснення перерахунку позивачу вищевказаної пенсії та взагалі не розглядалося питання щодо перерахунку пенсії, у передбаченому законодавством порядку.

Отже, в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для задоволення адміністративного позову в частині вищезазначених позовних вимог.

01 січня 2017 року відповідно до пункту 18 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI органи пенсійного фонду України звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до положень статті 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що відповідач є суб'єктом владних повноважень у розумінні статті 3 КАС України, суд за результатами розгляду справи вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 94 КАС України .

Звільнення органів Пенсійного фонду України від сплати судового збору не звільняє від відшкодування понесених позивачем судових витрат, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень.

Тому, з відповідача на користь позивач підлягають стягненню судові витрати за подачу позову в розмірі 640,00 грн..

На підставі викладеного, керуючись статтями 17, 18, 70, 71, 158 - 163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Маловисківського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області в перерахунку пенсії ОСОБА_1, як державному службовцю, викладену у листі № 1753/02-31 від 31 березня 2017 року.

Зобов»язати Маловисківське об»єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 29 березня 2017 року, з прийняттям рішення за результатами її розгляду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), судові витрати за подачу позову в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Маловисківського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області (; місце знаходження 26200, Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Центральна, буд. 62).

Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду, апеляційної скарги через Маловисківський районний суд Кіровоградської області, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Д.М. Кратко

Повний текст постанови складено 18 липня 2017 року.