Справа № 442/3783/16, 2а-442/138/16
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року № 876/5309/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Ільчишин Н.В., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці, яким просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 13.05.2016 року № 1490/20918/19 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 у встановлені законом строки транспортний засіб не вивіз, про обставини, що унеможливлюють його вивезення та про його місце знаходження відповідача чи найближчий митний орган не повідомив, не декларував вказаний автомобіль в інший митний режим. Інших обґрунтованих доводів позивач також не навів та не надав доказів на їх підтвердження, які б стверджували протиправність оскаржуваної постанови. Також суд відхилив твердження позивача про пропущення відповідачем строків накладення адміністративного стягнення, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачене ст. 470 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Оскільки про дане правопорушення відповідачу стало відомо 18.04.2016 року, а оскаржувану постанову винесено 13.05.2016 року, то строк накладення адміністративного стягнення, на думку суду, ним не пропущено. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача щодо незаконного притягнення його до відповідальності, а тому відмовив у задоволенні позову.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова відповідача про притягнення його до відповідальності за порушення митних правил є протиправною, оскільки відсутня його вина, як обов'язковий елемент правопорушення, так як після ввезення 30.10.2014 року на митну територію України автомобіля марки Opel VIN НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 в митному режимі «транзит» 02.11.2014 року він потрапив у дорожню транспорту пригоду та отримав тілесні ушкодження, а автомобіль зазнав механічних пошкоджень, які ремонту не підлягають та був зданий ним на металобрухт. По даному факту Трускавецьким міським відділом Головного управління МВС України проводилось досудове розслідування. Крім того, на думку позивача, накладення на нього адміністративного стягнення відбулось із порушенням встановлених законодавством строків.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, 13.05.2016 року заступник начальника Львівської митниці ДФС Шокало В.С. виніс постанову в справі про порушення митних правил № 1490/20918/16, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн.

Підставою накладення на позивача даного штрафу, як вбачається із зазначеної постанови, було те, що за результатами перевірки інформаційних ресурсів АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України щодо невивезених за межі митної території України транспортних засобів на іноземній реєстрації було встановлено, що ОСОБА_1 через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, каналом, позначеним символами зеленого кольору (зелений коридор), 30.10.2014 року ввіз на митну територію України транспортний засіб - автомобіль марки Opel VIN НОМЕР_1,реєстраційний номер НОМЕР_2, без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту - 10 діб. Одночасно встановлено відсутність ПІК «Інспектор - 2006» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля станом на 18.04.2016 року.

Колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про правомірність оскаржуваної постанови з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 Митного кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до положень глави 55 цього Кодексу поміщення громадянином-резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

Відповідно до ст. 90 цього Кодексу транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 цього Кодексу встановлені строки транзитних перевезень, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 1 ст. 381 цього Кодексу громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на іншу територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Таким чином, максимальний строк транзитного перевезення ввезеного 30.10.2014 року ОСОБА_1 в режимі «транзит» автомобіля марки Opel VIN НОМЕР_1,реєстраційний номер НОМЕР_2, становив десять діб, тобто позивач був зобов'язаний вивезти цей транспортний засіб особистого користування з митної території України або перевести його в інший митний режим до 09.11.2014 року, однак всупереч вимогам наведених вище норм не зробив цього.

А відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, ОСОБА_1 не заперечує самого факту перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки ввезеного ним на митну територію України в режимі транзиту зазначеного автомобіля чи переведення його в інший митний режим, але зазначає, що не зміг зробити цього з об'єктивних і незалежних від нього причин, а саме в зв'язку з тим, що внаслідок дорожньої транспортної пригоди автомобіль зазнав механічних пошкоджень, які ремонту не підлягають, а тому він був зданий на металобрухт.

Щодо таких доводів позивача колегія суддів зазначає наступне.

Факт знищення зазначеного автомобіля внаслідок дорожньої транспортної пригоди підтверджується довідкою Трускавецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України (без номера і дати), в якій зазначено, що 02.11.2014 року приблизно о 02.40 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_2, та рухаючись по вул. Данилишиних у м. Трускавець Львівської області, не впоравшись із керування, в'їхав в огорожу будинку № 42 вказаної вулиці, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження. По даному факту проводиться досудове розслідування. Також згідно з Дефектним актом від 12.11.2014 року № 28/1, складеним МПП «Газтехсервіс-Авто», автомобіль марки Opel Astra, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, ремонту не підлягає.

Разом з тим, як правильно врахував суд першої інстанції, відповідно до ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

А згідно з ч. 1 ст. 192 цього Кодексу якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Також розділом VIII «Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 року за № 1669/21981, визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Так, відповідно до п. п. 5, 6, 9 цього Порядку якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. При цьому керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

У випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Залишки або відходи товарів, транспортних засобів, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, повинні бути в установленому порядку задекларовані у відповідний митний режим або з дозволу митного органу видалені відповідно до законодавства України.

Однак всупереч наведеним нормам законодавства ОСОБА_1 у встановлені законом строки не вчинив жодної з визначених ними обов'язкових дій, а саме не повідомив відповідача чи найближчий митний орган про зазначені обставини, не зберіг залишків пошкодженого автомобіля тощо, в зв'язку з чим, на думку колегії суддів, факт знищення автомобіля внаслідок аварії у спірному випадку не може бути підставою для звільнення позивача від відповідальності, встановленої ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем строку притягнення його до відповідальності за порушення митних правил колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 522 Митного кодексу України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно з ч. 1 статті 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей.

При цьому колегія суддів зазначає, що в положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Разом з тим, відповідно до висновків, викладених у листі Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року № 22-34-1465, триваючим правопорушенням є такі, що пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), які припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Також, як встановив суд, митний орган дане правопорушення виявив 18.04.2016 року при здійсненні митного контролю в результаті аналізу інформації, яка міститься в АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, після встановлення цих обставин був складений зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення, в якому було зафіксовано порушення позивачем митних правил, а оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил була винесена 13.05.2016 року, тобто в межах піврічного строку з дня виявлення триваючого правопорушення.

Таким чином, з врахуванням наведених вище обставини та положень Митного кодексу України, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова Львівської митниці Державної фіскальної служби від 13.05.2016 року № 1490/20918/19, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн., є правомірною та обґрунтованою.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 червня 2016 року у справі № 442/3783/16-а за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Н.В. Ільчишин

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 28.07.2017 року