Справа № 815/823/16
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року м. Київ К/800/24616/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Єрьоміна А.В.

Донця О.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Міністерства Оборони України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2016 року у справі № 815/823/16 за позовом ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Міністерства Оборони України, Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», третя - ОСОБА_3, про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» (надалі - Агентство), Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Міністерства Оборони України (надалі - КЕВ м. Одеси), в якому просив: зобов'язати КЕВ м. Одеси видати позивачу дублікат свідоцтва про право власності на житло від 05 січня 1998 року № НОМЕР_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати Агентство підготувати, оформити та передати до КЕВ м. Одеси всі необхідні документи для видачі дубліката свідоцтва про право власності на житло від 05 січня 1998 року №3-11043 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

На стадії апеляційного провадження до участі у справі у якості третьої особи залучено ОСОБА_3

Позов мотивований протиправністю відмови КЕВ м. Одеси видати дублікат зазначеного свідоцтва про право власності на житло.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2016 року, позов задоволено частково: зобов'язано КЕВ м. Одеси видати ОСОБА_2 дублікат свідоцтва про право власності на житло від 05 січня 1998 року № НОМЕР_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі КЕВ м. Одеси, з посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено та матеріалами справи підтверджено, що 05 січня 1998 КЕЧ Одеського району на підставі розпорядження від 05 січня 1998 № 110696 видано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 свідоцтво № НОМЕР_2 про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 у рівних частках.

Право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на вказану квартиру підтверджено довідкою Одеського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації нерухомості від 29 грудня 1998 року.

Вказане свідоцтво про право власності на житло від 05 січня 1998 зареєстроване і записане в книзі за № НОМЕР_2.

Зі слів позивача правовстановлюючий документ втрачено.

ОСОБА_3 звернулася з відповідним запитом до Столу знахідок міста Одеси та отримала відповідь від 15 січня 2016 року № 045579 про те, що в Стіл знахідок м. Одеси свідоцтво про право власності на житло від 05 січня 1998 № НОМЕР_2 не надходило.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 здійснено публікацію в газеті «Аviso» оголошення щодо втрати вищевказаного свідоцтва про право власності на житло (газета № 2 (934) за 18 січня 2016).

З метою відновлення втраченого правовстановлюючого документу ОСОБА_3 направлено звернення до КЕВ м. Одеси про отримання дублікату свідоцтва про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_1.

У відповідь на звернення ОСОБА_3 від 29 жовтня 2015 року № 3471 КЕВ МО вказало на відсутність можливості видати дублікат свідоцтва про право власності на житло у зв'язку з тим, що на підставі пункту 5 Наказу Міністерства Оборони України № 1 між КЕВ МО та Міським агентством з приватизації житла м. Одеси укладено договір про надання відповідних послуг з підготовки, оформлення, збереження та реєстрації документів (розпоряджень органу приватизації, свідоцтв на право власності) на приватизацію державного житлового фонду, яке перебуває на балансі КЕВ м. Одеси. Також повідомлено, що відповідно до пункту 4 цього Наказу зобов'язання органів, здійснюючих приватизацію квартир (будинків) житлового фонду міністерства оборони, покладено на квартирно-експлуатаційні частини районів, на обліку яких знаходяться квартири (будинки).

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що оскільки втрачене свідоцтво видано не Агентством, а саме КЕВ м. Одеси, останній є єдиним органом, уповноваженим видати дублікат втраченого свідоцтва про право власності на вказане житло.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з такими висновками судів з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Частинами четвертою та п'ятою цієї ж статті визначено, що підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків) може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Відповідно до частини сьомої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Судами вірно встановлено, що правовідносини щодо видачі дублікатів свідоцтв про право власності на житло, виданих органами приватизації до 01 січня 2013 року, законодавчо не врегульовані.

За загальним правилом, у разі втрати або зіпсування документа лише суб'єкт, що видавав такий документ, може видати його дублікат. Єдиною підставою, за наявності якої видача дубліката документа не може бути здійснена суб'єктом, який видав такий документ, є ліквідація (припинення діяльності) такого суб'єкта. У такому випадку видача дубліката документа здійснюється правонаступником відповідного суб'єкта або архівною установою (якщо передбачається передача документів до архіву) (лист Державної реєстраційної служби України від 15 січня 2013 року № 12-06-15-13 «Щодо видачі дублікатів втрачених або зіпсованих документів»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник приватизованого житла має право розпорядитися квартирою (будинком), кімнатою (кімнатами) у гуртожитку на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укладати інші угоди, не заборонені законом. Порядок здійснення цих прав власником житла регулюється цивільним законодавством України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанції надана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень не допущено.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Міністерства Оборони України залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2016 року у справі № 815/823/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: