Справа № 183/1235/17
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/1235/17
№ 2-а/183/108/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши в порядку письмового провадження приміщені Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ППУППДПП в м. Дніпропетровську ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

позивач звернувся з даним позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 107455.

Свої позовні вимоги з урахуванням уточнень мотивує тим, що 27 вересня 2016 року о 03 год. 40 хв. за адресою: вул. Каляєва, 80 позивача зупинено інспектором ППУППДПП в м. Дніпропетровську ОСОБА_2 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Підставою притягнення до відповідальності вказано те, що позивач, керуючи автомобілем ГАЗ 33021-212 у темний час доби рухався по вулиці без включеного світла фар. Вказує, що виїхавши на вул. Каляєва з подвір`я школи № 56 з включеним світлом фар був зупинений співробітниками патрульної поліції, які подавали попереджувальний сигнал, шляхом включення проблискових маячків. Після чого, зупинившись на обочині дороги, зупинивши мотор та вимкнувши світло фар позивач вийшов з машини та підійшов до машини поліції. З автомобіля вийшов невідомий йому співробітник поліції, який не назвавши своє звання почав задавати питання щодо причини знаходження в означеному місці, на що позивач почав пояснювати причину. Після чого під`їхав ще один автомобіль патрульної поліції і за вказівкою співробітника поліції, який стояв біля позивача іншим інспектором відповідачем складено постанову, яку оскаржує позивач. Зазначає, що на всі його запитання та пояснення відповідач уваги не звертав, доказів не пред`являв. В наступному, поштою позивачем отримано відповідну постанову, яку він одразу і оскаржив.

До судового засідання позивач не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач до суду не з`явився, підстав неявки не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Представник УПП надав у справу заперечення проти позову, у відповідності до яких просив відмовити в задоволенні позову вказуючи на правомірність дій інспектора, порушення позивачем вимог ПДР України.

Враховуючи положення ч.6 ст.128 КАС України та неявку належним чином повідомленого відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, суд вважає за належне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з постанови інспектора ППУППДПП в м. Дніпропетровську ОСОБА_2 серія ДР № 107455 від 27 вересня 2016 року, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ГАЗ 33021-212, реєстраційний номер НОМЕР_1, 27 вересня 2016 року о 03 год. 40 хв. в м. Дніпропетровську по вул. Каляєва, 80 в темну пору доби не ввімкнув фари ближнього світла, чим порушив п.19.1 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Даною постановою позивача притягнуто до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Копію постанови надіслано рекомендованим листом 28 вересня 2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав постанову 14 березня 2017 року.

За змістом п.19.1 ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, зі змінами, внесеними Законом № 596-VІІ від 14.07.2015 року) у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) (частина перша статті 44, статті 44-1, 46-1, 46-2, 51, 51-2, 92, частина перша статті 106 1, стаття 106-2, частини четверта і сьома статті 121, частини третя і четверта статті 122, статті 122-2, 122-4, 122-5, частини друга і третя статті 123, стаття 124, частина четверта статті 127, статті 127-1, 130, частина третя статті 133, стаття 135-1, стаття 136 (про порушення на автомобільному транспорті), стаття 139, частина четверта статті 140, статті 148, 151, 152, 154, 155, 155-2 - 156-2, 159, 160, 162 - 162-3, 164 - 164-11, 164-15, 164-16, 165-1, 165-2, 166-14 - 166-18, 172-4 - 172-9, 173 - 173-2, 174, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, 178 - 181-1, 181-3 - 185-2, 185-4 - 185-9, 186, 186-1, 186-3, 186-5 - 187, 188-28, 188-47, 189 - 196, статті 204-1, 206-1, 212-6, 212-7, 212-8, 212-10, 212-12, 212-13, 212-14, 212-19, 212-20).

Частиною 1 статті 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, як, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (у т.ч. статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п.п.1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим, зміни до ст.258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України. Вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

З огляду на викладене, не складення протоколу про адміністративне правопорушення, складення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення та не може свідчити про неправомірність дій відповідача.

Разом з тим, правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

У відповідності до п.1 розділу ІІ Інструкції № 1395 протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп'яніння у разі проведення огляду на стан сп'яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Таким чином, протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення і за відсутності факту складення протоколу, особою, що розглядає справу про адміністративне правопорушення повинно бути з`ясовано, встановлено та прийнято до уваги всі обставини, які мають значення для розгляду справи та які повинні бути підтверджені певними засобами доказування.

Так, в оскаржуваній постанові відсутній підпис позивача щодо розяснення йому положень ст.ст.307, 308 КУпАП, прав, передбачених статтею 268 КУпАП, а також права, порядку і строків оскарження постанови згідно зі ст.ст.287-289 КУпАП.

Згідно зі ст. 31 Закону України Про Національну поліцію полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Відповідачем, в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України не надано жодного доказу на підтвердження спростування позиції позивача у справі, записів засобів фіксації порушення, показань свідків, інших доказів на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення чи спростування обставин оскарження постанови.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України відповідачем не надано доказів, які б спростовували твердження відповідача про відсутність факту вчинення останнім адміністративного правопорушення, протиправності дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

При цьому, строк оскарження постанови суд пропущеним не вважає, оскільки з наданого позивачем суду конверту з поштовим відправленням, що надійшло від відповідача, вбачається отримання позивачем оскаржуваної постанови 14 березня 2017 року, в той час, як позивач звернувся з позовом 15 березня 2017 року.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а постанову у справі про адміністративне правопорушення такою, що підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 71, 99, 100, 158, 160 163 КАС України, суд -

постановив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ППУППДПП в м. Дніпропетровську ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову інспектора ППУППДПП в м. Дніпропетровську ОСОБА_2 серії ДР № 107455 від 27 вересня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя Д.О. Парфьонов