Справа № 803/493/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 рокуЛьвів№876/6705/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03 травня 2017 року у справі №803/493/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними дій та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів №273/в від 10 березня 2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області» та №66 о/с від 05 квітня 2017 року «По особовому складу», поновлення на посаді слідчого слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 03 травня 2017 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що судом не враховано та не надано правової оцінки порушенню відповідачем норми процесуального права, а саме порядку звільнення працівників, які є членами професійної спілки, оскільки він є членом професійної спілки атестованих працівників поліції. Згідно положення статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», визначено порядок надання згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця. Крім того зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що до нього застосовано найважчий вид дисциплінарного стягнення без врахування його попередньої роботи. Також зазначає, що в судовому порядку оскаржив догани, які були щодо нього застосовані раніше та вони скасовані. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи позивач апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

ОСОБА_1 наказом Головного управління НП у Волинській області №99 о/с від 18 травня 2016 року «По особовому складу» був призначений на посаду слідчого слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області.

Наказом Головного управління НП у Волинській області від 05.04.2017 №66 о/с капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію» з 06.04.2017року.

Суд першої інстанції в позові відмовив з тих підстав, що при винесені наказу відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією України та законами України.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 9 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23 грудня 2015 року №901-VIII визначено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно із статтею 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно із статтею 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 (далі Інструкція №230).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, повязані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Пунктом 8.1, 8.3 Інструкції №230 встановлено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла (и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у звязку з цим; посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного звязку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Як слідує з матеріалів справи, на підставі наказу начальника ГУНП у Волинській області №136 від 30 січня 2017 року «Про призначення та проведення службового розслідування» комісією ГУНП у Волинській області проведено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни слідчим слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області капітаном поліції ОСОБА_1 щодо допущення порушення вимог Закону України «Про державну таємницю».

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 наказом ГУНП у Волинській області №99 о/с від 18 травня 2016 року «По особовому складу» був призначений на посаду слідчого слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області та мав допуск до державної таємниці за формою 3, який йому був наданий розпорядженням Управління Служби безпеки України у Волинській області (далі УСБУ у Волинській області) №24д від 03 березня 2016 року.

Водночас, відповідно до звернення позивача від 03 лютого 2017 року, розпорядженням УСБУ у Волинській області №13д від 10 лютого 2017 року слідчому слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області допуск до державної таємниці скасовано (лист УСБУ у Волинській області №54/24/38-321 від 10 лютого 2017 року).

Тобто, в період з 03 березня 2016 року по 10 лютого 2017 року слідчий слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 був допущений до державної таємниці за формою 3, ступінь секретності «Таємно».

Діяльність режимно-секретного органу регулюється Порядком організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року №939 (далі Порядок №939).

Разом з тим, в систем органів внутрішніх справ України діяльність режимно-секретного органу регулюється Інструкцією про порядок забезпечення режиму секретності, охорони конфіденційної інформації, що є власністю держави в системі Міністерства внутрішніх справ України, під час міжнародного співробітництва та виїзду за кордон працівників органів та підрозділів внутрішніх справ, яким надано допуск до державної таємниці, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 березня 2009 року №142 дск (далі Інструкція №142 дск).

Відповідно до пункту 690 Порядку №939 під час перебування за кордоном громадяни, яким надано допуск до державної таємниці, незалежно від підстав і мети їх виїзду повинні виконувати взяті зобовязання щодо збереження державної таємниці.

Крім цього, перед виїздом до іноземної держави у приватних справах громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобовязаний письмово повідомити про це посадовій особі, яка надала йому доступ до державної таємниці, а також режимно-секретний орган (далі РСО) за місцем зберігання його картки обліку за формою згідно з додатком №6. У такому разі інструктаж громадянина з питань охорони державної таємниці проводить начальник РСО.

Відповідно до додатку №9 Порядку №939 слідчий Мирошник І.А. 21 червня 2016 року дав зобовязання, у якому погодився як громадянин України у звязку з допуском до державної таємниці: не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка буде йому довірена або стане відомою у звязку з виконанням службових обовязків; не сприяти іноземним державам іноземним організаціям чи їх представникам а також окремим іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності що завдає шкоди інтересам національної безпеки України; виконувати вимоги режиму секретності; повідомляти посадовим особам які надали допуск до державної таємниці, та відповідним режимно-секретним органам про виникнення обставин, передбачених статтею 23 Закону України «Про державну таємницю», або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної державної таємниці, а також про свій виїзд з України; додержуватись інших вимог законодавства про державну таємницю.

Крім того, позивач у зобовязанні дав згоду на обмеження своїх прав відповідно до статті 29 Закону України «Про державну таємницю», а також він проінформований про відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці.

Згідно із пунктом 1.14 Інструкції №142дс працівники органів внутрішніх справ України, яким надано допуск та доступ до державної таємниці, несуть у встановленому порядку відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці, розголошення конфіденційної інформації, що є власністю держави, утрати або знищення документів з грифом «Для службового користування».

Відповідно до пункту 1.16 Інструкції №142дск посадові особи всіх рівнів, які безпосередньо організовують та виконують роботи, повязані з державною таємницею, повинні знати вимоги Інструкції про порядок забезпечення режиму секретності, охорони конфіденційної інформації, що є власністю держави в системі Міністерства внутрішніх справ України, під час міжнародного співробітництва та виїзду за кордон працівників органів та підрозділів внутрішніх справ, яким надано допуск до державної таємниці та інших нормативно-правових актів, що діють у цій сфері, та забезпечувати неухильне їх виконання.

В ході службового розслідування встановлено, що слідчий слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області капітан поліції ОСОБА_1 впродовж 2016 року двічі перебував у черговій відпустці в період з 12 травня 2016 року по 22 травня 2016 року (наказ ГУНП у Волинській області №97 о/с від 16 травня 2016 року) та з 29 вересня 2016 року по 30 жовтня 2016 року (наказ ГУНП у Волинській області №74 о/с від 30 вересня 2016 року). Згідно із інформацією від 17 лютого 2017 року за №148/13/01, наданою відділом режиму та технічного захисту інформації ГУНП у Волинській області, протягом 2016-2017 років рапорти капітана поліції ОСОБА_1 про надання йому дозволу на виїзд за межі України не надходили.

Однак, як слідує з листа Державної прикордонної служби України від 15 березня 2017 року №1124, згідно витягу бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» у період з 01 січня 2016 року по 08 березня 2017 року позивач неодноразово перетинав державний кордон України.

Крім того, з матеріалів службового розслідування видно, що позивач в січні 2017 року був відсутній у робочий час на робочому місці, про що комісією складені акти невиходу на роботу від 05 січня 2017 року та від 16 січня 2017 року.

Також, службовим розслідуванням встановлено, що згідно книги нарядів Ратнівського відділу ГУНП у Волинській області позивач 10 грудня 2016 року та 15 січня 2017 року перебував у слідчо-оперативній групі в якості слідчого з вогнепальною зброєю у однострої та перетинав державний кордон України у пункті пропуску «Доманове» Волинської області.

Разом з тим, як передбачено пунктом 6.14 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 жовтня 2012 року №940, члени СОГ (далі - СОГ) (основної та додаткових) можуть відлучатися з місць постійного перебування лише з дозволу чергового: для вживання їжі (у межах адмінбудинку ОВС), на місця вчинення кримінальних правопорушень, до кімнати розгляду обставин з доставленими особами тощо. Членам СОГ забороняється відлучатися з місця постійного перебування для виконання службових завдань, не пов'язаних з діяльністю СОГ.

За результатами службового розслідування 07 березня 2017 року комісія прийняла висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни слідчим слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області капітаном поліції ОСОБА_1, яким встановила, що ОСОБА_1 допустив дії, які відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України утворюють склад дисциплінарного проступку, за що він, на підставі статей 5, 8, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП у Волинській області №273/в від 10 березня 2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області», за грубе порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про національну поліцію», статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, щодо неухильного дотримання положень Конституції України, Законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійного виконання своїх службових обовязків відповідно до нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, пункту 696 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року №939, пункту 7.8 Інструкції про порядок забезпечення режиму секретності, охорони конфіденційної інформації, що є власністю держави в системі Міністерства внутрішніх справ України, під час міжнародного співробітництва та виїзду за кордон працівників органів та підрозділів внутрішніх справ, яким надано допуск та доступ до державної таємниці, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 березня 2009 року №142дск, що виразилось у порушенні режиму секретності особи, яка має допуск та доступ до державної таємниці слідчого слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до наказу ГУНП у Волинській області №66 о/с від 05 квітня 2017 року «По особовому складу» капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з 06 квітня 2017 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що на момент прийняття оскаржуваних наказів був чинний наказ ГУНП у Волинській області від 14 листопада 2016 року №945/в «Про недоліки в роботі працівників слідчих підрозділів ГУНП у Волинській області та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності», яким за порушення вимог статті 28 Кримінального процесуального кодексу України при досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні №0000326 від 20 серпня 2016 року слідчому слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області капітану поліції ОСОБА_1 оголошено сувору догану.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем в межах повноважень був виданий наказ від 05.04.2017 року №66 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію»).

Що стосується доводів апелянта про те, що відповідачем не погоджено його звільнення з профспілкою, то апеляційний суд зазначає, що ні Законом України «Про Національну поліцію» ні Кодексом законів про працю України не передбачено погодження з профспілкою звільнення працівника поліції.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03 травня 2017 року у справі №803/493/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст ухвали складено 27.07.2017р.