Справа № 804/3472/17
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2017 р. Справа № 804/3472/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Букіна Л. Є.,
за участі секретаря судового засідання Червяченко Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В обґрунтування позову позивач зазначив, що згідно з п.п. 267.2.1 ст.267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) періоду.
Водночас, позивач вказує на те, що враховуючи закріплений в Податковому кодексі України принцип стабільності податкового законодавства, нові елементи транспортного податку, введені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» № 909-VІІI від 24.12.2015 року, не можуть застосовуватися раніше 2017 року.
Також позивач зазначив, що знаходиться на обліку в Новомосковській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, а тому відповідач не мав права приймати оскаржуване податкове повідомлення-рішення, оскільки відповідно до п.267.6.1. ст.267 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.
У судове засідання представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі.
З урахуванням неявки сторін та заявлених клопотань, відповідно до вимог статей 122 та 41 Кодексу адміністративного судочинства України справу розглянуто без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Представник відповідача надав до суду заперечення проти задоволення адміністративного позову. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, на підставі інформації, яка отримана від Мінекономрозвитку, оскільки вартість транспортного засобу позивача становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а тому автомобіль позивача є об'єктом оподаткування транспортним податком.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову з огляду на таке.
Судом встановлено, що позивачеві на момент виникнення спірних правовідносин, на праві власності належав легковий автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, тип: легковий універсал-В, державний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 4461 куб.см., який зареєстрований за позивачем 01.03.2013 р., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить із такого.
Закон України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України введено новий транспортний податок, набрав чинності 01.01.2015 р.
Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп. 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.
Положення пп.267.2.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України станом на момент виникнення спірних правовідносин визначали, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.
Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.
Згідно підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).
Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.
Тобто, із набранням чинності вказаними положеннями Податкового кодексу України 01 січня 2015 року, власники транспортних засобів, які використовувалися до 5 років та об'ємом більше 3000 куб. см., є платниками транспортного податку.
01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII (далі Закон №71-VIII), яким шляхом викладення в новій редакції статтю 267 Податкового кодексу України, та введено в Україні новий місцевий податок на майно - транспортний податок.
З 01.01.2016 року набрали чинності зміни до Податкового кодексу України в частині елементів оподаткування транспортним податком відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році від 24.12.2015 року №909-VIII.
Згідно з новою редакцією підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України визначені нові умови для визначення об'єкта оподаткування транспортним податком.
Отже, з 01.01.2016 року об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Надаючи оцінку наявності для платника податку об'єкта оподаткування з огляду на середньоринкову вартість автомобіля та об'єм циліндрів двигуна, суд виходить із того, що відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України є об'єктами оподаткування.
Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 24.12.2015 року №928 з 01.01.2016 року мінімальна заробітна плата становить 1378 грн.
Отже, для того, щоб автомобіль підпадав під визначення об'єкта оподаткування згідно підпункту 267.2.1 Податкового кодексу України, його середньоринкова вартість має складати 1 033 500 грн.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
Відповідно до п.14 «Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів та внесення змін у додатки 1 і 2 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів», затвердженою Постановою Кабінету міністрів України від 18.02.2016 р. № 66 - Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.
Згідно даних технічного обслуговування автомобіля станом на 06.08.2015 року пробіг автомобіля складав 101 086 км., станом на 28.01.2016 року - 111 567 км.
Судом перевірено вартість автомобіля, здійснений розрахунок з використанням Методики, і встановлено, що середньоринкова вартість легкового автомобіля позивача не підпадає під визначення об'єкта оподаткування, оскільки не перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року, яка згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» складала 1378 грн., та відповідно дорівнює 1033500 грн.
Відповідачем при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не проведено відповідний розрахунок для визначення вартості автомобіля позивача, вказаний розрахунок не було долучено до матеріалів справи, таким чином, у суду відсутні підстави для беззаперечного висновку, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення контролюючий орган правомірно відніс легковий автомобіль, зареєстрований за позивачем, до об'єкту оподаткування, оскільки прийняв його за відсутності розрахунку середньоринкової вартості автомобіля, який є обов'язковим для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Таким чином, відповідачем не доведено, що легковий автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, тип: легковий універсал-В, державний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 4461 куб.см., є об'єктом оподаткування транспортним податком у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.
Слід зазначити, що у порушення п.п. 267.6.2 ст. 267 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення не було надіслано (вручено) платнику податків до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року), оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення 25.07.2016 р.
Крім того, відповідачем не враховані вимоги п.п.267.6.1. п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України, згідно якого обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська від 25.07.2016 р. № 329-13 є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн. та заявлено клопотання про стягнення судового збору на користь позивача.
На підставі ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати здійснені та документально підтверджені зі сплати судового збору підлягають присудженню на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 25.07.2016р. №329-13, яким визначено ОСОБА_1 грошове зобов'язання зі сплати транспортного податку у розмірі 25 000 грн.
Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області здійснені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 копійок).
Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі.

Повний текст постанови складений 30.06.2017 року.

Головуючий суддя Л.Є. Букіна