Справа № 193/747/17
Суддя: Шумська О. В.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/193/24/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

17 липня 2017 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О.В.

при секретарі Мельниковій Т.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Софіївка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 5 роти 4 батальйону управління патрульної поліції у м.Дніпро лейтенанта поліції Богданової Тетяни Миколаївни про скасування постанови серії ЕАА № 115762 про адміністративне правопорушення від 24 червня 2017 року,-

У С Т А Н О В И В:

06 липня 2017 року позивач звернувся до Софіївського районного суду Дніпропетровської області із позовом до інспектора 5 роти 4 батальйону управління патрульної поліції у м.Дніпро лейтенанта поліції Богданової Тетяни Миколаївни про скасування постанови серії ЕАА № 115762 про адміністративне правопорушення від 24 червня 2017 року.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що згідно постанови серії ЕАА № 115762 від 24 червня 2017 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за те, що він керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по пр. О.Поля здійснив поворот праворуч на проспект Пушкіна в той час, як додаткова секція світлофору, що дозволяла рух в даному напрямку, була вимкнена, чим порушив п.8.7.3 з ПДР.

ОСОБА_1 зазначив, що 24 червня 2017 року близько 14:50 год. він, керуючи автомобілем та рухаючись в м.Дніпро по пр. О.Поля, під'їхавши до перехрестя вказаної вулиці та пр. Пушкіна у зв'язку з тим, що світлофором було подано сигнал, що забороняє рух, на виконання п.8.10 ПДР здійснив зупинку керованого ним транспортним засобом перед стоп-лінією, при цьому світлофор, який знаходився праворуч від авто розташований таким чином, що при зупинці авто перед стоп-лінією його не видно, а світлофор, який знаходився за перехрестям перед авто було видно чітко та на ньому були відсутні будь-які додаткові секції, в зв'язку з чим після того як світлофор подав сигнал, який дозволяв рух ним було здійснено поворот праворуч на пр. Пушкіна. Таким чином, ним не було допущено порушень правил дорожнього руху.

Вказану постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, так як винесена з грубим порушенням законодавства України, оскільки жодних доказів щодо порушення правил дорожнього руху інспектором 5 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпро лейтенантом поліції Богдановю Тетяною Миколаївною надано не було, в зв'язку з цим просить визнати дії інспектора 5 роти 4 батальйону управління патрульної поліції у м.Дніпро лейтенанта поліції Богданової Тетяни Миколаївни щодо складання постанови ЕАА №115762 від 24.06.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, незаконними; визнати постанову ЕАА №115762 від 24.06.2017 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити; на підставі ст. 288 КУпАП України звільнити його від сплати судового збору.

Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач , будучи належним чином увідомленою про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з"явлась, про причини неявки суд не увідомила.

Частиною ч. 4 ст. 128 КАС України передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши чинне законодавство, матеріали справи та доводи позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

матеріалами справи встановлено, що згідно постанови серії ЕАА № 115762 від 24 червня 2017 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по пр. О.Поля здійснив поворот праворуч на проспект Пушкіна в той час, як додаткова секція світлофору, що дозволяла рух в даному напрямку, була вимкнена, чим порушив п.8.7.3 з ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с. 5)

Відповідно до ст. 288 Кодексу України про адміністративне правопорушення постанова посадової особи по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями визначеними Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Виходячи з правового змісту цих вимог законодавства, передбачено, що даний позов розглядається в порядку і відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей визначених Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Обов'язок по доведені своїх вимог та заперечень покладається на сторони, які зобов'язані довести ці обставини відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як вбачається з оскаржуваної постанови відповідачем на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбачено частиною ч.2 ст.122 КУпАП, доказів, в тому числі і автоматичної відео фіксації правопорушення до постанови не додавалося.

На підставі ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим відповідач зазначеного обов'язку не виконав.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою штраф в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт «з» 8.7.3. «Правил дорожнього руху» - вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи також вбачається, що у постанові по справі про адміністративне правопорушення, серії ЕАА №115762 від 24.06.2017 року, винесеної інспектором 5 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпро лейтенантом поліції Богдановою Тетяною Миколаївною не зазначено жодного доказу, на підставі яких було встановлено наявність у діях ОСОБА_1, адміністративного правопорушення і винність даної особи в його вчиненні.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративне правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.248 Кодексу України про адміністративне правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення не зібрано достатніх доказів, які б підтверджували, що позивачем були порушенні Правила дорожнього руху України.

Саме по собі описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, передуванню якому і є фіксування цього правопорушення.

Відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності всебічно, повно і об'єктивно не дослідив всіх обставин справи в їх сукупності та не надав належної оцінки безпосередньо поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За таких обставин, твердження позивача на заперечення факту порушення ним вимог Правил дорожнього руху України заслуговують на увагу.

Доводи, наведені позивачем, знайшли підтвердження під час розгляду справи по суті, дослідженням матеріалів справи, доказами, наданими позивачем, викладеними в позові, відсутністю доказів з боку відповідача, які б спростовували обставини, зазначені ОСОБА_1 , у зв'язку з чим постанова про адміністративне правопорушення є безпідставною та необґрунтованою, оскільки, відповідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідачем до постанови не додано ніяких доказів скоєння Позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, ні фотовідбитків, ні відеозаписів безпосередньо з місця скоєння правопорушення, ні пояснень будь-яких свідків. Зміст винесеної ним постанови серії ЕАА № 115762 від 24.06.2017 року про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог ПДР України у вигляді штрафу в сумі 425 грн. фактично базується лише на суб'єктивному погляді самого Відповідача.

За цих обставин, оскільки відповідачем не зібрано достатньо доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, тому оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності слід визнати незаконною та скасувати у зв'язку із відсутністю в діях позивача складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Стосовно позовних вимог про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень. Єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Суд є правозастосовуючим органом та не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Так, питання закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення віднесено до виключної компетенції відповідача.

За таких обставин суд, дотримуючись принципів законності, поділу влади, а також компетенції, визначеної Конституцією та законами України, не має права перебирати на себе повноваження суб'єкта владних повноважень у відповідних правовідносинах, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судових витрат на підставі ч.4 ст.288 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 122, 160-163, 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 5 роти 4 батальйону управління патрульної поліції у м.Дніпро лейтенанта поліції Богданової Тетяни Миколаївни про скасування постанови серії ЕАА № 115762 про адміністративне правопорушення від 24 червня 2017 року задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора 5 роти 4 батальйону управління патрульної поліції у м.Дніпро лейтенанта поліції Богданової Тетяни Миколаївни по винесенню постанови серії ЕАА №115762 від 24 червня 2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. у відношенні ОСОБА_1 по ч. 2 ст.122 КУпАП .

Постанову серії ЕАА №115762 від 24 червня 2017 року про накладення адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 по ч. 2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., винесену інспектором 5 роти 4 батальйону управління патрульної поліції у м.Дніпро лейтенантом поліції Богдановою Тетяною Миколаївною, визнати незаконною та скасувати.

В задоволенні позовних вимог щодо закриття провадження у справі відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В.Шумська