Справа № 487/3137/17
Суддя: Агєєва Л. І.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/3137/17
Провадження № 2-а/487/194/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2017 року суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Агєєва Л.І., розглянувши у скороченому проваджені в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання дій протиправними та нарахування недоплачених виплат,

В С Т А Н О В И В:

12.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання дій протиправними та нарахування недоплачених виплат, мотивуючи тим, що йому, як інваліду війни 2-ї групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня має виплачуватись разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. В порушення вимог даного закону відповідач виплатив йому разову грошову допомогу у меншому розмірі. Просить суд визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати відповідача виплатити йому щорічну разову грошову допомогу за 2017 рік в розмірі восьми мінімальних заробітних плат.

Представник відповідача надала суду заперечення, в яких посилалася на те, що на час виникнення спірних правовідносин діяли два нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по різному встановлювали розмір вказаної щорічної допомоги та вважала, що одноразова допомога повинна нараховуватися згідно Закону України №79-VIII від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи між бюджетних відносин», а не згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тому просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, у звязку з відсутністю законних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, зокрема, щодо перерахунку пенсійних виплат, застосовується скорочене провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії Є №004030 від 19.10.2016 року.

В 2017 році позивач отримав щорічну разову грошову допомогу у розмірі 3100,00 грн.

29.05.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату йому різниці між належною йому до сплати сумою разової грошової допомоги до 5 травня та фактично виплаченою сумою. У своєму листі №Д-Б-1375-1/з від 08.06.2017 року відповідач відмовив позивачу у сплаті такої різниці.

Згідно положень ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Статтею 2 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»» статтю 13 вказаного закону доповнено частиною четвертою такого змісту: щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 63 Закону України №79-VIII від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи між бюджетних відносин» доповнено розділ VI Бюджетного кодексу України пунктом 26, згідно якого серед іншого установлено, що норми і положення ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету міністрів України №223 від 05.04.2017 року «Про деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»» встановлено виплату щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій, інвалідам війни, учасникам війни, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та особам, на яких поширюється чинність вказаних законів у таких розмірах: 1) інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 3500 гривень; II групи - 3100 гривень.

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007визначено, що відповідно до частини третьої статті 22, статті 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк. Оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, Бюджетному кодексі України, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України.

Частиною 1 статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя статті 22 Конституції України).

Згідно із ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. Згідно із ст. 7 вищевказаного Закону, визначений перелік осіб, які належать до інвалідів війни.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 вищевказаного Закону, нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Отже, правовідносини щодо виплати позивачеві грошової допомоги за 2017 рік, а також розмір цієї виплати регулювалися Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

З урахуванням загально-правових засад пріоритетності закону над урядовими нормативними актами, суд приходить до висновку щодо необхідності застосування до спірних правовідносин ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як нормативно-правового акта, що має вищу юридичну силу у порівнянні з Постановою Кабінету міністрів України №223 від 05.04.2017 року, якою істотно звужено обсяг встановлених законом прав позивача щодо отримання грошової допомоги. Крім того, на час виплати допомоги зміни до вказаних статей Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Верховною Радою України не вносились, вона не визнана неконституційною, будь-яких інших законодавчих актів щодо визначення розміру щорічної грошової допомоги до 05 травня не приймалося.

Розмір мінімальної пенсії за віком передбачено ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і встановлено у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання).

Таким чином, суд вважає, що бездіяльність Департаменту праці та соціального захисту населення Виконкому Миколаївської міської ради щодо не призначення щорічної разової грошової допомоги до 5 травня позивачеві у відповідних розмірах згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2017 рік потрібно визнати протиправною та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві щорічну разову допомогу до 5 травня як інваліду війни 2 групи у розмірах, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» за 2017 рік в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплаченої суми.

Також необхідно зазначити, що суд не наділений правом на призначення та визначення розміру належних виплат замість суб'єкту владних повноважень, ці дії відносяться до виключної компетенції суб'єкту владних повноважень - відповідача, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача конкретної визначеної суми.

Керуючись ст. ст. 7-12, 86, 159, 161-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання дій протиправними та нарахування недоплачених виплат- задовольнити.

Зобов'язати Департамент праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 5 травня за 2017 рік відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, що визначається відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за 2017 рік, з урахуванням фактично проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена до Одеського адміністративного апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з моменту отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л.І. Агєєва