Справа № 489/3172/17
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2017-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/3172/17
Номер провадження 2-а/489/331/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2017 року, о 08 год 30 хв Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого - судді Тихонової Н.С., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інгульського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Центрального об'єднаного УПФУ м. Миколаєва Миколаївської області про зобов'язання вчинити певні дії.

Вказувала, що вона перебуває на обліку в Центральному ОУПФУ м. Миколаєва та отримує за віком, але розмір її пенсії, який складає 1 011 грн. 42 коп. (з відповідними доплатами), всупереч вимог діючого законодавства, не відповідає розміру встановленого прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність. Позивачка вважає, що бездіяльність УПФУ у з приводу невиплати їй пенсії , згідно вимог чинного законодавства, є незаконною та грубо порушує її права.

Посилаючись на вказані обставини позивачка просить суд визнати протиправною бездіяльність Інгульського ОУПФУ м. Миколаєва щодо невиплати їй пенсії в розмірі не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; зобов'язати Інгульське ОУПФУ перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Інгульському ОУПФУ м. Миколаєва і отримує пенсію за віком з 09.09.2012 р. на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Ії загальний страховий стаж складає 22 роки 11 місяців 26 днів.

Згідно матеріалів справи вбачається, що розмірі пенсії позивачки на час звернення до суду складає 1 011 грн. 42 коп., з яких: 367 грн. 92 коп. - розмір пенсії за віком; 495 грн. 27 коп. - доплата до прожиткового мінімуму, 09 грн. 20 коп. - підвищення згідно ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що розмір пенсії, яку вона отримує не відповідає розміру пенсії, яку вона має право отримувати згідно з положеннями чинного законодавства, оскільки він нижчий від прожиткового мінімуму для однієї особи, яка втратила працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 надано тлумачення, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом (ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

З аналізу норми ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка є імперативною, слід прийти до висновку, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» визначено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач виплачує ОСОБА_1 пенсію в порядку та у розмірі, що передбачений Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян2.

Крім того, встановлено, що розмір пенсії, яка виплачується позивачці, є меншим, ніж встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Як вже зазначалось, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції України і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію України як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» до числа основних державних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподаткований мінімум доходів громадян; розмір державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат.

Згідно з ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, дослідивши надані докази, судом встановлено, що позивачка після встановлення нею порушення її прав на отримання пенсії в розмірі передбаченому законодавством до відповідача із заявою про виплату їй пенсії в розмірі не нижчому від прожиткового мінімуму не зверталась, в зв'язку з чим порушення її прав з боку відповідача не вбачається.

Відтак, заявлені вимоги є передчасними, оскільки позивачкою не вжито заходів захисту її прав в позасудовому порядку шляхом безпосереднього звернення до відповідача із заявою щодо нарахування їй пенсії в розмірі не нижче прожиткового мінімуму для особи, як втратила працездатність.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що рішення про відмову позивачці у виплаті пенсії в розмірі, не нижчому розміру прожиткового мінімуму для особи, що втратила працездатність, відповідачем на теперішній час не прийнято, суд вважає, що заявлені вимоги є передчасними.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 99, 102, 122, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інгульського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя: Н.С. Тихонова