Справа № 819/1145/17
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1145/17

25 липня 2017 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

секретарі судового засідання Кухар О.Л.

за участю: представника позивача - адвоката Дементьєва Т.М.

представника відповідача - Стукало М.С., довіреність від 10.01.2017 року № 10/01/27-2017.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, яка полягала у невидачі відповідного наказу про звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції на посаді слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області в порядку, передбаченому ч.1 ст.38 КЗпП України, ч.1 ст.48, п.7 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", починаючи з 28.02.2017 року;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Тернопільській області видати відповідний наказ про звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції з посади слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області в порядку, передбаченому ч.1 ст.38 КЗпП України, ч.1 ст.48, п.7 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", починаючи з 28.02.2017 року, з яким ознайомити позивача в установленому порядку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач допустив бездіяльність, зволікаючи із розглядом його рапорту від 14.02.2017 року про звільнення з поліції за власним бажанням відповідно до ч.1 ст.38 КЗпП України, п.7 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", та в подальшому наказом ГУНП в Тернопільській області від 27.04.2017 року за № 94 о/с незаконно звільнив позивача зі служби в поліції за п.10 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" з підстав набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення. Бездіяльністю, яка полягала у необґрунтованому зволіканні із прийняттям у відповідний строк наказу про звільнення, відповідач грубо порушив право позивача на звільнення зі служби в поліції.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві та просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, свою позицію виклала у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи. В позові просила відмовити.

Додатково представник відповідача пояснила, що дійсно 14.02.2017 року позивачем було подано рапорт про звільнення зі служби за власним бажанням з 20.02.2017 року, після чого було підготовлено відповідний проект наказу по особовому складу. Проте такий проект наказу не був погоджений в підрозділах внутрішньої безпеки, оскільки виявлено факт вчинення позивачем 10.10.2016 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України. В січні 2017 року ОСОБА_3 визнав свою вину у скоєнні злочину. Вироком Кременецького районного суду від 17.03.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 25500 грн. та додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у тому числі в правоохоронних органах, строком на три роки, застосувавши ст.55 КК України. Відтак представник відповідача вважає, що позивач усвідомлював, що підлягатиме звільненню з поліції за негативними підставами, а тому, з метою уникнення негативних наслідків звільнення, 14.02.2017 року подав рапорт про звільнення за власним бажанням.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що капітан поліції ОСОБА_3 перебував на службі в поліції на посаді слідчого відділення Кременецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

10.10.2016 року ОСОБА_3 було затримано у м. Кременець Тернопільської області працівниками УВБ в Тернопільській області ДВБ НП України спільно із працівниками УСБУ в Тернопільській області під час отримання неправомірної вигоди в сумі 8 тис. грн. За фактом затримання під час отримання неправомірної вигоди військовою прокуратурою Тернопільського гарнізону військової прокуратури Західного регіону України відкрито кримінальне провадження, ГУНП в Тернопільській області призначено службове розслідування.

З подання на ім'я начальника ГУНП в Тернопільській області полковника поліції Богомола О.М. від 13.10.2016 року № 787/42-19/03-2016 слідує, що 10.10.2016 року в результаті проведених силами та засобами УСБУ в Тернопільській області НС(Р)Д, передбачених ст.ст. 260 та 271 КПК України, співробітниками УВБ та ВБКОЗ УСБ України в Тернопільській області близько 15:25 год. в м. Кременець був затриманий заступник начальника - начальник слідчого відділу Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_3, після отримання неправомірної вигоди в розмірі 8 тисяч гривень від жителя м. Кременець ОСОБА_4. за вирішення питання про закриття відносно нього кримінального провадження за ст.190 КК України.

Відповідно до висновку службового розслідування за фактами грубих порушень законності та службової дисципліни з боку заступника начальника відділу - начальника СВ Кременецького ВП ГУНП в області капітана поліції ОСОБА_3, затвердженого 20.10.2016 року, знайшли своє підтвердження факти самовільного залишення робочого місця у робочий час та позаслужбових стосунків із громадянином, що в подальшому призвело до скоєння надзвичайної події.

Наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 21.10.2016 року за № 2040 "Про відсторонення від посади капітана поліції ОСОБА_3." капітана поліції ОСОБА_3 відсторонено від посади заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділення Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області, терміном до 10.12.2016 року.

Наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 22.10.2016 року № 2046 "Про порушення законності та службової дисципліни, допущені окремими працівниками Кременецького ВП, та покарання винних" капітана поліції ОСОБА_3 попереджено про неповну посадову відповідність.

В подальшому, 14.02.2017 року ОСОБА_3 на ім'я начальника ГУНП в Тернопільській області було подано рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням з 20.02.2017 року. На підставі поданого рапорту було підготовлено наказ по особовому складу щодо звільнення ОСОБА_3 із служби в Національній поліції України та направлено для погодження в управління внутрішньої безпеки в Тернопільській області. Однак керівництво УВБ в Тернопільській області вищевказаний наказ не погодило та 01.03.2017 року № 199/42-19/02-2017 надало обґрунтовану відповідь щодо недоцільності звільнення позивача зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 (власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію".

Такі дії узгоджуються з нормами чинного законодавства України. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 року № 887 "Про утворення територіального органу Національної поліції" в структурі Національної поліції України утворено Департамент внутрішньої безпеки.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ "Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України", затвердженого наказом Національної поліції України від 09.11.2015 року № 83, до функцій Департаменту внутрішньої безпеки віднесено проведення в межах компетенції перевірок кандидатів на посади номенклатури НПУ, інші керівні посади, повторний прийом на службу в НПУ, переміщення із структурних підрозділів територіальних органів НПУ, у т.ч. міжрегіональних до апаратів територіальних органів НПУ, а також переміщення по службі за межі області.

На виконання вказаного Положення, відповідно до роз'яснення Голови Національної поліції України від 12.05.2016 року № 5120/01/42-2016, обов'язковим є своєчасне погодження з відповідними підрозділами ДВБ проектів наказів по особовому складу, зокрема про звільнення з Національної поліції України.

Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Позивач проходив службу в поліції, порядок, умови проходження та звільнення з якої врегульовані спеціальним законодавством України, зокрема Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію", Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року № 3460-IV.

Так, ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" визначає підстави звільнення зі служби в поліції:

1) у зв'язку із закінченням строку контракту;

2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;

3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції;

4) у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

5) через службову невідповідність;

6) у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

7) за власним бажанням;

8) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій);

9) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі;

10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення;

11) у зв'язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Як встановлено в ході судового розгляду справи та підтверджено письмовими доказами, матеріалами службового розслідування, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 27.01.2017 року підписав з військовим прокурором Тернопільського гарнізону військової прокуратури Західного регіону України угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 17.03.2017 року у справі № 601/158/17 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України та призначено йому покарання у вигляді сплати штрафу в розмірі 25500,00 грн., а також додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у тому числі в правоохоронних органах, строком на три роки, застосувавши ст.55 КК України.

Наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 27.04.2017 року № 94 о/с "По особовому складу" капітана поліції ОСОБА_3 (№0089656), слідчого відділення Кременецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області звільнено зі служби в поліції за п.10 ч.1 ст.77 (у разі набрання законної сили рішення суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення) Закону України "Про Національну поліцію" - з 27.04.2017 року.

Таким чином суд вважає, що наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 27.04.2017 року № 94 о/с "По особовому складу" капітана поліції ОСОБА_3 (№0089656), слідчого відділення Кременецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області правомірно звільнено зі служби в поліції за п.10 ч.1 ст.77 (у разі набрання законної сили рішення суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення) Закону України "Про Національну поліцію".

Даний наказ позивачем не оскаржувався та є чинним

Безпідставними є посилання представника позивача на норми КЗпП України, а саме положення ст.38 КЗпП України щодо порушення права позивача на звільнення, оскільки служба в поліції регулюється спеціальним законодавством і суди мають враховувати правову позицію Верховного суду України про те, що під час вирішення спорів зазначеної категорії пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу частин 1-3 статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Тому суд оцінив наявні у матеріалах справи належні та допустимі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні та дійшов до висновку, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за п.10 ч.1 ст.77 (у разі набрання законної сили рішення суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення) Закону України "Про Національну поліцію" діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законами України "Про Національну поліцію", "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

При цьому, судом не встановлено порушення зі сторони відповідача трудових прав позивача при розгляді його заяви про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням від 14.02.2017 року, яка належним чином завізована та розглянута у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, суд дійшов до переконання, що у задоволенні позовних вимог про визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов'язання вчинити певні дії слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2,6,11,86,122,158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, що полягає у невидачі наказу про звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції з посади слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області в порядку, передбаченому ч.1 ст.38 КЗпП України, ч.1 ст.48, п.7 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", починаючи з 28.02.2017 року та зобов'язання Головного управління Національної поліції в Тернопільській області видати наказ про звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції з посади слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області в порядку, передбаченому ч.1 ст.38 КЗпП України, ч.1 ст.48, п.7 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", починаючи з 28.02.2017 року, з яким ознайомити ОСОБА_3 в установленому порядку - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна

Суддя Мартиць О.І.