Справа № 607/7591/17
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2017 Справа №607/7591/17

м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Сливки Л.М.

при секретарі судового засідання Зарічної О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління пенсійного фонду України Тернопільської області, Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Тернопільській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Тернопільського об'єднаного управління пенсійного фонду України Тернопільської області (далі УПФ), Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Тернопільській області про зобов'язання Тернопільську об'єднану державну податкову інспекцію виправити технічну помилку та зобов'язати Тернопільське об'єднане управління пенсійного фонду України Тернопільської області сплатити їй пенсію з дати заключення договору про добровільну одноразову сплату і внесення коштів - 25 листопада 2016 року.

В обґрунтування вимог позивачка вказує, що 15 липня 2016 року звернулась до УПФ із заявою про призначення пенсії за віком. 09 вересня 2016 року відповідач відмовив їй в призначенні пенсій, у зв'язку з відсутністю 15 років страхового стажу. 25 листопада 2016 року між нею та Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби України в Тернопільській області було укладено договір про одноразову сплату внеску в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01.01.2004 р. по 30.06.2007 року. Цього ж дня вона сплатила одноразовий єдиний внесок у розмірі 13 398,00 грн. 01 грудня 2016 року та 03 квітня 2017 року повторно звернулась до УПФ із заявами про призначення пенсії за віком, однак отримала відмову у зв'язку з відсутністю відомостей в реєстрі про сплату внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період 2004-2007 років.

Посилаючись на наведене та те, що умови договору про добровільну сплату єдиного внеску нею виконанні 25 листопада 2016 року, просить задовольнити позов.

У судове засідання позивачка не з'явилась, хоча про час та місце його була повідомлена належним чином. Попередньо подала заяву про слухання справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Крім того, уточнила позовні вимоги та просила зобов'язати УПФ призначити та виплатити їй пенсію з 25 листопада 2016 року, з врахуванням виплачених сум.

ПредставникТернопільського об'єднаного управління пенсійного фонду України Тернопільської області в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином. Попередньо подав заяву про слухання справи без його участі, позов не визнає та просить відмовити у його задоволення.

Крім того, надав суду письмові заперечення на позов, вказав, що 15 липня 2016 року позивачка звернулась до УПФ із заявою про призначення пенсії за віком. Згідно поданих документів страховий стаж позивача становив 11 років 6 місяців 19 днів, у зв'язку з чим позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком. 25 листопада 2016 року між позивачем та Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби України в Тернопільській області було укладено договір про одноразову сплату в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01.01.2004 року по 30.06.2007 року. Однак, в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про сплату внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період 2004-2007 років. УПФ неодноразово зверталось до Тернопільської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС з прохання переглянути платіжні документи, поданий звіт, та привести їх у відповідність. Протоколом засідання комісії від 03 квітня 2017 року позивачу було повторно відмовлено у призначенні пенсії, у зв'язку з відсутність даних про сплату внесків у реєстрі застрахованих осіб. 05 квітня 2017 року позивачка повторно звернулась із заявою про призначення пенсії та протоколом від 24 квітня 2017 року позивачу призначено пенсію за віком починаючи з 05.04.2017 року.

Посилаючись на наведене та те, що станом на 25.11.2016 року у реєстрі застрахованих осіб була відсутня інформація про сплату внесків позивачем, підстав для призначення пенсії позивачу з 25.11.2016 року та задоволення позову не має. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Тернопільській області в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином. Попередньо подав заяву про слухання справи без його участі.

Попередньо надав суду письмові пояснення щодо позову, вказав, що відповідно до договору укладеного із ОСОБА_1 від 25.11.2016 року, ОСОБА_1 25 листопада 2016 року сплачено єдиний внесок в сумі 13 398 грн. за період з 01.01.2014 року по 30.06.2007 року. Інформація, щодо суми сплаченого внеску в Реєстрі застрахованих осіб, в розпорядженні Тернопільської ОДПФІ ГУ ДФС у Тернопільській області не знаходиться, оскільки реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України. Щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

Судом установлено та визнається сторонами спору, що 15 липня 2016 року позивачка звернулась до УПФ із заявою про призначення пенсії за віком.

Згідно поданих документів страховий стаж позивача становив 11 років 6 місяців 19 днів, у зв'язку з чим позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, що підтверджується протоколом засідання комісії Тернопільського об'єднаного УПФ України в Тернопільській області за № 37 від 09.09.2016 року та не заперечується сторонами спору.

25 листопада 2016 року між позивачем ОСОБА_1 та Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби України в Тернопільській області було укладено договір про одноразову сплату в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01.01.2004 р. по 30.06.2007 року.

Згідно умов п.п. 3.2 -3.4. договору ОСОБА_1 зобов'язалась сплатити одноразовий єдиний внесок за попередній період з 01.01.2004 року по 31.06.2007 року у розмірі 13 398,00 грн. на рахунок Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, однією сумою протягом 10 днів з моменту підписання Договору.

Відповідно до умов п. 4 договору, за умови виконання ОСОБА_1 умов договору, остання набуває право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне старування»

Згідно квитанції ПАТ КБ «Приватбанк» від 25.11.2016 року встановлено, що ОСОБА_1 25.11.2016 року сплатила одноразовий єдиний внесок за попередній період з 01.01.2004 року по 31.06.2007 року у розмірі 13 398,00 грн. на рахунок вказаний у п. 3.3 договору від 25.11.2016 року, чого відповідачів не заперечують.

01 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до УПФ із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», надавши квитанцію про сплату одноразового єдиного внеску за попередній період з 01.01.2004 року по 31.06.2007 року у розмірі 13 398,00 грн. на рахунок Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області.

Протоколом засідання комісії Тернопільського об'єднаного УПФ України в Тернопільській області за №19 від 03 квітня 2017 року, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у відповідності до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про сплату внесків на загальнообов'язкове державне страхування за 2004-2007 роки.

Судом установлено та не заперечувалось сторонами, що 05 квітня 2017 року позивач повторно звернулась до УПФ із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», надавши квитанцію про сплату одноразового єдиного внеску.

Протоколом засідання комісії УПФ від 24 квітня 2017 року за № 2747 позивачу призначено пенсію за віком з 05.04.2017 року.

Згідно електронної виписки по обліку платежів Державної фіскальної служби України встановлено, що 25 листопада 2016 року платник ОСОБА_1 сплатила до державного бюджету 13 398 грн., які цього ж дня 25.11.2016 року були зараховані до бюджету.

Відповідно до умов п.п. 2-3 п. 2.4 договору укладеного між ОСОБА_1 та Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС України в Тернопільській області від 25.22.2016 року, ДПІ зобов'язалась передати Пенсійному фонду України для ведення персоніфікованого обліку дані про суми єдиного внеску, відомості про особу та взяти на облік таку особу в системі загальнообов'язкового державного соціального старування.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

Положеннями ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

В силу вимог ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністартвиного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів держаної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За правилами ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії є конституційним правом громадянина України.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Страховий стаж - період, протягом якого особа щомісяця сплачувала страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Особам, які раніше не підлягали загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню та не сплачували страхові внески, згідно з пунктом 5 статті 10 Закону України від 08.07.2010 р. №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачена можливість одноразової сплати єдиного внеску (далі - ЄСВ) за такі попередні періоди за договором про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Договором про добровільну участь може бути передбачена одноразова сплата особою єдиного внеску за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню (у тому числі за період з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року). Така одноразова сплата особою ЄСВ за попередні періоди може бути здійснена за окремим договором, укладеним з територіальним органом Міндоходів. Договір про добровільну участь набирає чинності з дня його підписання.

В силу вимог ч.ч.1,5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. У разі якщо при відстрочці часу призначення пенсії за віком не здійснюється підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу, пенсія, обчислена відповідно до статті 29 цього Закону, призначається з дня, що настає за останнім днем повного місяця відстрочки часу виходу на пенсію, який враховано до страхового стажу;

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Положеннями ст.14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), проголошено, що користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилось 60 років та остання набула права на призначення пенсії за віком.

15 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до УПФ із заявою про призначення пенсії за віком, однак на момент звернення не мала страхового стажу необхідного для призначення пенсії.

25 листопада 2016 року між нею та Тернопільською об'єднаною ДПІ ГУ було укладено договір про одноразову сплату в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування за попередні роки з 01.01.2004 р. по 30.06.2007р. Цього ж дня нею було добровільно сплачено єдиний внесок за попередні періоди з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року, в яких особа не підлягала загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню та вказані кошти зараховані до державного бюджету, що підтверджується квитанцією про оплату та витягом з державного реєстру обліку платежів.

01 грудня 2016 року та 03 квітня 2017 року позивачка повторно зверталась до УПФ із заявами про призначення пенсії за віком надавши при цьому квитанцію про оплату єдиного внеску. УПФ відмовлено позивачу у призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю інформації в реєстрі про сплату внесків на загальнообов'язкове державне страхування за 2004-2007 роки.

05 квітня 2017 року позивачу призначено пенсію за віком починаючи з 05 квітня 2017 року.

Відповідно до умов п. 4 договору сторони погодили, що за умови виконання ОСОБА_1 умов договору, остання набуває право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне старування».

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачами, що ОСОБА_1 сплатити єдиний внесок та повністю виконала умови договору 25 листопада 2016 року і набула право на призначення пенсії за віком.

Згідно умов договору від 25.11.2016 року ДПІ зобов'язалась передати Пенсійному фонду України для ведення персоніфікованого обліку дані про суми єдиного внеску, відомості про особу та взяти на облік таку особу в системі загальнообов'язкового державного соціального старування ( п. 2.4 договору).

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини. суд вважає, що діями відповідача порушено права позивача, які підлягають захисту шляхом зобов'язання Тернопільське об'єднане управління пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію з віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне старування» починаючи з 25 листопада 2016 року та здійснити виплату пенсії, з врахуванням виплачених сум.

Разом з тим, суд вважає, що до задоволення не підлягають позовні вимоги про зобов'язання Тернопільську об'єднану державну податкову інспекцію виправити технічну помилку як безпідставні. Судом встановлено та підтверджено матеріали справи, зокрема, квитанцією про оплату від 25.11.2016 року та витягом з реєстру обліку платежі, що ОСОБА_1 сплатила єдиний внесок за попередні роки та виконала умови договору - 25 листопада 2016 року. Крім того, відповідачі даний факт не заперечили та будь-яких доказів щодо спростування даних обставин справи суду не надавали.

В силу вимог ст. 94 КАС УКраїни якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що ОСОБА_1 слід компенсувати сплачений судовий збір у розмірі 320 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління пенсійного фонду України Тернопільської області.

Відповідно до вимог п.1.ч.1 ст. 256 КАС України, суд допускає негайне виконання постанови про присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 2, 5-11, 69-72, 158-163, 185 Кодексу адміністративного судочинства України, суд. -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління пенсійного фонду України Тернопільської області, Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Тернопільській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити дії задовольнити частково.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію з віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне старування» починаючи з 25 листопада 2016 року та здійснити виплату недоплачених сум пенсії, з врахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду в межах суми платежу за один місяць.

Відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 320 гривень сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка