Справа № 316/720/17(2-а/316/114/17)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2017 рокусправа № 316/720/17(2-а/316/114/17)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Енергодарського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 19 червня 2017 року у справі № 316/720/17 (2-а/316/114/17) за позовом ОСОБА_1 до Енергодарського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зобовязання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до суду з позовом до Енергодарського обєднаного УПФУ в Запорізькій області (далі по тексту відповідач), в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй у перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.12.2016 року; зобов'язати відповідача здійснити їй з 01.12.2016 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області №08-03/1131 від 06.12.2016 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання за винятком виплаченого; зобов'язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання законної сили; стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Енергодарського обєднаного УПФУ в Запорізькій області.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 19.06.2017 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Енергодарське обєднане УПФУ в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання починаючи з наступного місяця. Апелянт вказував, що до 04.01.2017 року максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не має перевищувати 10740 грн., з 05.01.2017 року таке обмеження скасовано, Законом України «Про Вищу раду правосуддя». Апелянт вказував, що у лютому 2017 року ОСОБА_1 було проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, за період з 05.01.2017 року, без обмеження максимальним розміром, в розмірі 90% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді без обмеження максимальним розміром. Апелянт вказував, що Пенсійний фонд України та його органи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Пенсійний фонд здійснює видатки лише на виплату пенсій, надання соціальних послуг, фінансування адміністративних витрат, повязаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів фонду, таких видатків як на оплату судового збору, не передбачено. Апелянт вказував, що стягнення судового збору на користь позивача за рахунок органу Пенсійного фонду України, є не можливим.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді є зміна розміру грошового утримання діючого судді. Суд першої інстанції вказував, що частиною 1 ст. 8 Закону України від 25.12.2015 «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 грудня - 1600 гривень. У зв'язку з підвищенням мінімальної заробітної плати з 01.12.2016 року до 1600,00 грн. змінилося грошове утримання судді, який працює на відповідній посаді, що підтверджується довідкою територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області № 08-03/1131 від 06.12.2016 року про суддівську винагороду працюючого судді місцевого суду (в тому числі посадовий оклад, доплата за вислугу років 60%, доплата за роботу на адміністративній посаді) за період з 01.12.2016 року. Суд першої інстанції вказував, що станом на 01.12.2016 року, суддівська винагорода, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання судді у відставці з 01.12.2016 року збільшилась, а отже з 01.12.2016 року у позивача виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2016 року.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 наказом в.о. голови Енергодарського міського суду Запорізької області від 14.09.2016 року №12-21 було відраховано зі складу суду у звязку з виходом у відставку.

З 15.09.2016 р. відповідачем призначено ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 % грошового утримання судді у відставці.

Встановлено, що 14.12.2016 року ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в м. Енергодарі Запорізької області із заявою про перерахунок пенсії, до заяви додала довідку від 06.12.2016 року № 08-03/1131 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, видану територіальним управлінням ДСА у Запорізькій області.

16.03.2017 року ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в м. Енергодарі Запорізької області з заявою, в якій просила повідомити правові підстави для не перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2016 року, підтвердила, що отримала щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці за березень 2017 року, доплату за січень та лютий 2017 року.

Листом від 30.03.2017 року № 40/К-1 УПФУ в м. Енергодарі Запорізької області, повідомило що перерахунок довічного утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. З 01.01.2017 року по 04.01.2017 року діяли обмеження щодо максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з 05.01.2017 року здійснено перерахунок та виплачено належний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України, статус суддів визначається виключно законами України, матеріальне та соціально-побутове забезпечення, у тому числі й суддівська винагорода, є елементами статусу судді. Забезпечення суддів у відставці визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», яким запроваджено особливий порядок обчислення розміру щомісячного довічного утримання суддів.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №19-рп/2004 визначено, що не допускається зниження рівня гарантій незалежності ї недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Колегія суддів зазначає, що виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, має визначатися на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, що діяла станом на 15.09.2016 року, оскільки позивачка набула таке право до моменту набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» 30.09.2016 року.

Згідно ч. 2 ст. 141 Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції станом на 15.09.2016 року) суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.

Варто вказати, що рішенням Конституційного суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, та визначено, що частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Рішенням Конституційного суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 вказано, що не підлягає застосуванню положення пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, щомісячне довічне грошове утримання призначається і нараховується відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Передбачено, що у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. 01.12.2016 року грошове утримання судді, який працює на відповідній посаді змінилось, його розмір склав 1600,00 грн.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 133 Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції станом на 15.09.2016 року) суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Тобто при зміні з 01 грудня 2016 року розмір суддівської винагороди судді місцевого суду, зміні підлягає і щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке визначається у певних відсотках від зміненого 01 грудня 2016 року грошового утримання працюючого судді.

Необґрунтованим є твердження відповідача, про те, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінились розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, оскільки Законом України «Про судоустрій і статус суддів» цього не передбачено.

Натомість, колегія суддів вважає за необхідне вказати на наступне.

Пунктом 53 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року 1774-VII внесено зміни до п. 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», передбачено, що тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Пунктом 5 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» (набрав чинності 05.01.2017 року) було внесено зміни до ч. 5 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та передбачено, що пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Зміни набули чинності 05.01.2017 року після опублікування Закону України «Про Вищу раду правосуддя».

Тобто, з 01.01.2017 року по 04.01.2017 року максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці було обмежено.

Колегією суддів встановлено, та не заперечується сторонами по справі, що з 01.01.2017 року по 04.01.2017 року розмір щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 було обмежено, з 05.01.2017 року розмір щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 було виплачено без обмежень, у березні 2017 року було здійснено доплату за січень та лютий 2017 року перерахованого щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди судді місцевого суду.

Таким чином, перерахунку і доплаті щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1, підлягає тільки за період грудня 2016 року, оскільки з 01.01.2017 року по 04.01.2017 року діяло обмеження на максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а з 05.01.2017 року розмір утримання перераховано відповідно до діючих норм.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції помилково не вказав кінцеву дату перерахування - 31.12.2016 року.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд першої інстанції присудив підтверджені судові витрати ОСОБА_1 (квитанція № П301/5348370/1 від 22.05.2017 року на суму 640,00 грн.) за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що є відповідачем у справі.

Не дивлячись на те, що органи Пенсійного фонду України звільненні від сплати судового збору, норми КАС України містять імперативну норму за якою, здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати повертаються йому за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, яким у даній справі є Енергодарське обєднане УПФУ в Запорізькій області.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, колегія суддів відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, вважає за необхідне змінити судове рішення й у частині стягнення судового збору. Судовий збір необхідно стягнути пропорційно до задоволених позовних вимоги, а саме 320,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог позивача, однак такі вимоги варто обмежити датою, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково. Постанову суду першої інстанції слід змінити, доповнивши словами «по 31.12.2016 року включно».

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 198, п.1 ч. 1 ст. 201, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Енергодарського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити частково.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 19 червня 2017 року у справі № 316/720/17 (2-а/316/114/17) змінити, а саме: в абзацах другому та третьому резолютивної частини постанови після слів «з 01.12.2016 року» доповнити словами «по 31.12.2016 року включно». Стягнути, за рахунок бюджетних асигнувань Енергодарського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, на користь ОСОБА_1, сплачений судовий збір в розмірі 320,00 грн. (триста двадцять гривень 00 копійок).

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до ст.ст. 211-212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий