Справа № 635/2924/17
Суддя: Бобко Т. В.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/2924/17
Провадження № 2-а/635/91/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року о 14 годині 11 хвилин

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Бобко Т.В.

секретар судових засідань - Грищук Р.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти 8 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції Полтавця Дмитра Миколайовича, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Харкові про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти 8 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції Полтавця Дмитра Миколайовича серія БР № 703413 від 25.05.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.05.2017 року, під час здійснення ним адвокатської діяльності, надання правової допомоги клієнту на проспекті Московському, 27 в місті Харкові, інспектором роти 8 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенантом поліції Полтавцем Дмитром Миколайовичем з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративні правопорушення, суттєвим порушенням процесуальних прав позивача, за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, було винесено стосовно нього постанову серія БР № 703413 від 25.05.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Згідно змісту зазначеної постанови, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки Honda CR-V номерний знак НОМЕР_1, 25.05.2017 року о 16 год. 05 хв. в місті Харкові, проспект Московський, 27, здійснив зупинку ближче десяти метрів від прилеглої території, чим суттєво заважав руху інших транспортних засобів, порушив вимоги п. 15.9 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Проте, позивач стверджує, що відповідачем протиправно, необґрунтовано та безпідставно, порушуючи права позивача, ігноруючи його доводи та пояснення, за відсутності складу адміністративного правопорушення, без жодних належних доказів, а також безпосередньо на місці (тобто, з порушенням порядку розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, що призвело до порушення процесуальних прав позивача, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП), одразу було винесено оскаржувану постанову. Також позивач стверджує, що патрульні поліції в грубій формі вимагали від нього перепаркувати автомобіль марки Honda CR-V номерний знак НОМЕР_1. Виконавши таку вимогу патрульних, позивач припаркував вказаний автомобіль марки Honda CR-V саме на тому місці, на яке йому безпосередньо було вказано патрульними поліції, при цьому жодного заміру відстані поліцейськими зроблено не було.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач та представник третьої особи у судове засідання повторно не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень за позовом та заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надали.

Відповідно до ст. 128 КАС України у разі неприбуття в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови серія БР № 703413 від 25.05.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної інспектором роти 8 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенантом поліції Полтавцем Дмитром Миколайовичем, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки Honda CR-V номерний знак НОМЕР_1, 25.05.2017 року о 16 год. 05 хв. в місті Харків, проспект Московський, 27, здійснив зупинку ближче десяти метрів від прилеглої території, чим суттєво заважав руху інших транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 15.9 ПДР України. Зазначеною постановою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Суд вважає зазначену постанову необґрунтованою та протиправною, виходячи з наступного.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

КУпАП визначено форму та основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. В них мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, суть його, дані про свідків, потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів у їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

З оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення не вбачається, що у ході розгляду зазначеної справи надавав пояснення притягуваний до відповідальності ОСОБА_2 та допитувались свідки, що розглядалися клопотання ОСОБА_2, заслуховувались його пояснення, досліджувалися інші докази.

Наведене також свідчить про суттєве порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративні правопорушення та процесуальних прав позивача.

Відповідно до п.15.9 Правил дорожнього руху, вимоги якого були порушені позивачем згідно оскаржуваної постанови, зупинка забороняється у тому числі ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_2 здійснив зупинку ближче десяти метрів від прилеглої території, що само по собі не містить порушення Правил дорожнього руху, при цьому даних про наявність місця виїзду з прилеглої території, постанова не містить. Також в постанові не зазначено конкретну відстань, на якій здійснив зупинку ОСОБА_2, не зазначено яким чим та ким було здійснено заміри такої відстані та визначено зупинку ближче десяти метрів.

З зазначеного слідує, що оскаржувана постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем п.15.9 Правил дорожнього руху України.

В ході судового розгляду справи відповідачем жодним чином не спростовані доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, який, у свою чергу, будь-які порушення вимог п.15.9 Правил дорожнього руху України зі свого боку заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що відповідачем жодним чином не доведено правомірність прийнятого ним рішення стосовно накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Окрім того, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, яке не відноситься до переліку адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, безпосередньо на проспекті Московському, 27 в місті Харкові, відповідач порушив права позивача, встановлені ст. 268 КУпАП.

Так згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (ст. 77); порушення правил полювання (ч. 1 ст. 85); порушення правил рибальства (ч. 3 ст. 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (ст. 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (ч. 3 ст. 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (ч. 3 ст. 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (ст. 134); безквитковий проїзд (ст. 135); прояв неповаги до суду (ст. 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Отже, з зазначеного вбачається, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.

Така ж правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 26 жовтня 2016 року по справі №К/800/37207/15.

Відповідно до ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Керуючись ст.ст. 2, 71, 128, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти 8 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції Полтавця Дмитра Миколайовича, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Харкові про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти 8 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції Полтавця Дмитра Миколайовича серія БР № 703413 від 25 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена повністю або частково до адміністративного суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через Харківський районний суд Харківської області з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя: Т. В. Бобко