Справа № 814/758/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/758/17

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Осіпова М.Ю.,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Інгульського відділу Державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інгульського відділу Державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, за участю третьої особи ПАТ «Кредобанк», про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

13 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Інгульського відділу ДВС м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про виправлення арифметичних та граматичних помилок від 04.04.2017 року ВП № 51342790.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач виніс оскаржувану постанову за відсутності повноважень.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що оскаржувана постанова ніяким чином не порушує права позивача, оскільки останньому достеменно відомо, що відносно нього відкрите виконавче проведення та примусові дії направленні на стягнення коштів за рахунок предмету застави (автомобіль) проводяться протягом року. Крім того, виправлення арифметичних та граничних помилок у документах виконавчого провадження передбачено чинним законодавством.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

З 09.06.2016 р. на примусовому виконані відповідача перебуває виконавче провадження № 51342790 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 20.04.2016 р. № 427 про звернення стягнення на транспортний засіб, що належить ОСОБА_2, стягувач - ПАТ "Кредобанк".

13.02.1017 р. на виконання ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.02.2017 по справі № 489/618/17 державним виконавцем Інгульського відділу ДВС винесено постанову про зупинення проведення виконавчих дій.

В ході аналізу матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем встановлено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження невірно зазначена дата видачі виконавчого документу: замість належної 20.04.2016. невірна - 22.04.2016, дата набрання чинності виконавчого документу: замість належної 20.04.2016. невірна - 22.04.2016 та ідентифікаційний код боржника: замість вірного НОМЕР_1, зазначений невірний - 7. Внесення в електронний реєстр помилкових даних у постанову про відкриття виконавчого провадження потягнуло за собою вчинення аналогічних помилок при прийнятті ряду інших постанов виконавчого провадження (перелічені в постанові про виправлення помилки).

04 квітня 2017 року державним виконавцем Інгульського відділу ДВС ОСОБА_3 винесено постанову про виправлення арифметичних та граматичних помилок, яка є предметом оскарження у даній справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зазначення в процесуальних документах невірного ідентифікаційного коду боржника, дати видачі та дати набрання чинності виконавчим документом, номеру виконавчого провадження, в рамках якого проводиться опис майна, свідчить про недбалість державного виконавця. Крім того, суддя першої інстанції погодився з позицією позивача щодо того, що оскаржуваною постановою виправлено не арифметичні та граматичні помилки, а фактично змінено зміст попередніх постанов.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в судовій практиці визначає, що принцип верховенства права вимагає дотримання вимог "якості" закону, яким передбачається втручання у права особи, основоположні свободи.

Одну із складових "якості закону" Європейський суд характеризує так, що чинні положення національного законодавства потрібно формулювати так, щоб вони були достатньо доступними, чіткими і передбачуваними у практичному застосуванні (Рішення Європейського суду з прав людини у справі „Броньовський проти Польщі від 22 червня 2004 року).

Ступінь чіткості закону, що має забезпечуватися у формулюваннях національних законів - яка в жодному випадку не може передбачити всі непередбачувані обставини, - значною мірою залежить від змісту даного документа, сфери, на яку поширюється цей закон, а також кількості та статусу тих, кому закон адресований. Ступінь чіткості, який треба забезпечувати при формулюванні конституційних положень, з огляду на загальний характер, може бути нижчим, ніж в інших законах (Рішення Європейського суду з прав людини у справі „Фельдек проти Словаччини від 12 липня 2001 року).

При розгляді даної справи судом першої інстанції вірно встановлено, що абз.3 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 передбачає право начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавця з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Вказана стаття не передбачає виправлення описок.

Разом з тим, з урахуванням вищевикладеної позиції ЄСПЛ щодо якості закону, судова колегія приходить до висновку, що вказана стаття Закону № 1404-VIII спрямована на надання можливості для державного виконавця виправити помилки, що викладені у процесуальних документах в рамках виконавчого провадження.

Відсутність у ч.3 ст.74 Закону № 1404-VIII у переліку помилок випадку можливості виправлення описки, якою є помилка в одній цифрі дати видачі виконавчого напису та одній цифрі ідентифікаційного коду боржника, на думку судової колегії, не свідчить про незаконність дій державного виконавця.

Перебільшеними є висновки суду першої інстанції, що наявність описок у постановах державного виконавця свідчить про недбалість останнього.

Судова колегія звертає увагу, що можливість виправлення описок у судових рішеннях передбачено всіма процесуальними кодексами, та з врахуванням людського фактору є звичайною практикою при розгляді судових справ (ст.169 КАС України, ст.89 ГПК України, ст.219 ЦПК України, ст.379 КПК України).

Посилання позивача на протиправність дій державного виконавця при прийнятті 04.04.2017 постанови про виправлення помилок у ряді постанов виконавчого провадження та зміни у звязку з цим їх змісту, судова колегія вважає недоведеними, оскільки виправлення описки у даному випадку не змінює сторін виконавчого провадження або розмір стягнення та предмет арешту.

Доводи позивача про те, що виправлення помилок у виконавчому провадженні здійснені державним виконавцем під час зупинення виконавчого провадження, на думку судової колегії, не є підставою для визнання постанови від 04.04.2017 незаконною, оскільки така постанова не є заходом примусового стягнення.

Крім того, судова колегія враховує, що положення Закону № 1404-VIII , а саме ч.4 ст.35, передбачають право державного виконавця здійснювати певні дії у період зупинення виконавчих дій, зокрема право на звернення до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану. Таким чином, зупинення виконавчих дій не є абсолютним та не виключає проведення підготовчих та організаційних заходів по забезпеченню виконання виконавчого документу.

Враховуючи, що виправлення помилок у постановах виконавчого провадження не впливає на права та законні інтереси позивача, на хід виконавчого провадження та не змінює зміст жодної постанови державного виконавця, відсутні підстави для задоволення позову.

Суд першої інстанції надав невірну правову оцінку обставинам справи, не врахував наведені норми права, що стало підставою для прийняття помилкового висновку про визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови державного виконавця від 04.04.2017.

Відповідно до п.3 та п.4 ч.1 ст.202 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207,254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Інгульського відділу Державної виконавчої служби м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян