Справа № 826/8905/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/8905/17

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 липня 2017 року м. Київ № 826/8905/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофінсервіс"

до

Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

від 18.05.2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Також позивач просив відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, у зв’язку із незадовільним фінансовим станом підприємства.

Суд залишає даний адміністративний позов без руху як такий, що подано з порушенням ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до частини другої ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява належить до об'єктів справляння судового збору відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 3 Закон України "Про судовий збір", а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить суб'єктів, яким згідно з нормами ст. 5 Закон України "Про судовий збір" встановлені пільги щодо його сплати.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закон України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення. Аналогічні норми містяться у ч. 1 ст. 88 КАС України.

При цьому слід зазначити, що за приписами вищезазначених норм відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору та підтвердження цих обставин належними доказами.

Отже, зазначена норма закону встановлює не обов'язок, а право суду відстрочити сплату судових витрат при незадовільному майновому стані особи. Особа, яка вважає свій стан незадовільним і заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, має надати документи, що підтверджують її майновий стан.

Доводячи наявність підстав відстрочення сплати судового збору, позивач посилається на те, що податковий орган не приймав звітність в Товариства, створював перешкоди у роботі, та штучно створив додаткові грошові зобов'язання, а тому, позивач опинився у скрутному матеріальному становищі.

Згідно зі ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади. Тобто судовий збір є одним із засобів функціонування та матеріального забезпечення судової гілки влади.

Суд звертає увагу на те, що відстрочення - це перенесення строку виконання обов'язку сторони щодо сплати судового збору на інший час. Виходячи з наведеного поняття, заявником жодним чином не підтверджено готовність сплати судового збору в інший період, що ставить під сумнів можливості проведення такої сплати у майбутньому.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з п. п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600,00 грн.).

Враховуючи викладене, позивачу необхідно подати докази сплати судового збору за вимогу майнового характеру відповідно до ставок, визначених п. п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" .

Згідно ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофінсервіс" про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофінсервіс"- залишити без руху.

Позивачу усунути недоліки позовної заяви в п'ятиденний строк з моменту отримання даної ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню заявникові.

Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із адміністративним позовом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа