Справа № 408/1869/17
Суддя: Цимбал Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БІЛОВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 408/1869/17
Провадження № 2-а/408/53/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого-судді Цимбал Ю.Ю.

при секретареві Багрій А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що до серпня 2014 року проживала в м. Луганську. По досягненню 55 років звернулась до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська для отримання пенсії та 21 липня 2014 року їй була призначена пенсія, про що проставлено штамп на першій сторінці трудової книжки.

Вказувала, що у зв'язку з початком активних бойових дій вона змушена була виїхати з міста Луганськ, а тому, до Пенсійного фонду в Станично-Луганському районі Луганської області звернулася тільки у березні 2015 року.

Зазначала, що 01 листопада 2015 року їй припинено виплату пенсії у зв'язку з відсутністю електронної реєстрації заяви в «Журналі реєстрації рішення про призначення пенсій та розпоряджень Форма 10», з чим вона не погоджується, оскільки до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська звернулася згідно пункту 7-2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», а те що заяву не зареєстровано у встановленому законом порядку її вини немає. Вказувала, що єдиною підставою для призначення пенсії є подання відповідної заяви, а не занесення цієї інформації до будь-яких реєстрів.

У зв'язку з вищенаведеним, просила суд зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Станично- Луганському районі Луганської області відновити їй виплати пенсії за віком з дати призначення пенсії, а саме з 21 липня 2014 року.

У судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, просить розглянути справу без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника, надавши письмові заперечення на позов.

Як вбачається із письмового заперечення проти позову, управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області вказує, що підстав для відновлення, продовження або перерахунку виплати пенсії ОСОБА_1 немає, оскільки не підтверджено факт звернення нею за призначенням пенсії до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська в центральній базі даних одержувачів пенсій; електронна пенсійна справа відсутня. На момент звернення до УПФ в Станично-Луганському районі Луганської області позивач не мала права дострокового виходу на пенсію. Крім цього, зазначають, що документи пенсійної справи ОСОБА_1 надійшли з території, на якій органи Пенсійного фонду України не здійснюють свої повноваження, а відомості, що містяться у них не підтверджені. У зв'язку з наведеним просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених даною статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в межах наявних в справі доказів, у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 7-2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до 01 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Судом встановлено, що позивач згідно вказаної норми Закону, 21 липня 2014 року мала право дострокового виходу на пенсію за віком, оскільки їй виповнилось 55 років, мала необхідний страховий стаж, була звільнена з роботи.

21 липня 2014 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська з заявою про призначення їй пенсії за віком, надавши для цього необхідні документи, у зв'язку з чим їй було призначено пенсія за віком.

У якій у зв'язку з тим, що позивач змінила місце проживання та перемістилась на підконтрольну українській владі територію, 20 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області, за місцем взяття на облік особи, яка перемістилася з тимчасово окупованої території з заявою про продовження виплати призначеної пенсії та 05 травня 2015 року надала до управління паперову пенсійну справу.

01 листопада 2015 року позивачу припинена виплата пенсії через відсутність в Інтегрованій комплексній інформаційній системі Пенсійного фонду України електронної реєстрації заяви в «Журналі реєстрації рішень про призначення пенсій та розпоряджень Форма 10» інформації про факт реєстрації заяви ОСОБА_1 у 2014 році.

Даними діями відповідача порушують права позивача.

Частиною першою статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (ч. 3 ст. 8 КАСУ).

Відповідно до статті першої Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Частина друга статті Конституції України наголошують, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 46 КУ).

Згідно частин першої та другої статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку (ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

З наданої відповідачем копії пенсійної справи позивача, вбачається, що остання подала заяву про призначення пенсії за віком 21 липня 2014 року до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська, тобто до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем її, на той час, реєстрації. Дана заява була прийнята компетентною особою органу Пенсійного фонду, на підставі чого позивачу була призначена пенсія за віком, про що свідчить штамп на першій сторінці трудової книжки ОСОБА_1

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р м. Луганськ відноситься до території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень.

Дані повноваження ці органи не здійснюють з 01 грудня 2014 року, що визначено постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595.

Наведене свідчить, що позивач подала заяву про призначення пенсії за віком відповідно до діючого законодавства та їй було призначено пенсію компетентним на той час територіальним органом Пенсійного фонду України.

За таких обставин, посилання відповідача на те, що не підтверджено факт звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська за призначенням пенсії є таким, що не відповідає дійсності, а тому дії відповідача у не проведенні позивачу виплат призначеної пенсії є неправомірними, тим більше, що єдиною підставою для призначення пенсії є подання відповідної заяви, а не занесення інформації про це до Центральної бази даних одержувачів пенсій Інформаційного центру персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України (у невнесені такої інформації до вказаної бази даних вина позивача відсутня).

Крім цього, суд звертає увагу, що відсутність електронної реєстрації заяви в «Журналі реєстрації рішення про призначення пенсій та розпоряджень Форма 10», а також відсутність інформації про позивача як пенсіонера в Центральній базі даних одержувачів пенсій Інформаційного центру персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України не перешкоджала відповідачу здійснювати пенсійні виплати позивачу у період з березня 2015 року по жовтень 2015 року включно, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області, виданою ОСОБА_1 06 березня 2017 року за №349 в тому, що вона знаходиться на обліку в УПФУ в Станично-Луганському районі і отримує пенсію за віком при повному стажі.

Отже, враховуючи все наведене, керуючись принципом верховенства права, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про зобов'язання УПФУ в Станично-Луганському районі відновити виплатити їй пенсії за віком з 21 липня 2014 року, але вважає за необхідне зобов'язати управління зробити це з урахуванням вже виплачених позивачу сум пенсії за період з березня 2015 року по жовтень 2015 року включно.

Враховуючи, що позивача було звільнено від сплату судового збору, судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України необхідно стягнути з відповідача на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області.

На підставі наведеного, ст. ст. 2, 11, 159-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов'язана Управління Пенсійного фонду України у Станично-Луганському районі відновити виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з дати призначення пенсії, а саме з 21 липня 2014 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської областіна користь держави 640 гривень 00 копійок судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.Ю. Цимбал