Справа № 804/2342/17
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2017 р. Справа № 804/2342/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, та представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма СВК" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання дій незаконними, скасування припису та постанов про накладення штрафів,-
Приватне підприємство «Науково-виробнича фірма СВК» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністратвирним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просить: визнати дії Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності Приватне підприємство «Науково-виробнича фірма СВК» неправомірними; скасувати припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №81/4.1-11-59 від 10.03.2017р. щодо Приватного підприємства «Науково- виробнича фірма СВК»; скасувати постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 29.03.2017р. № 81/4.1-11/261, від 29.03.2017р. № 81/4.1-11/262 та від 29.03.2017р. № 81/4.1-11/263 про накладення штрафів за правопорушення законодавства про працю щодо Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма СВК».
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №81/4.1-11-59 від 10.03.2017р. та постанови від 29.03.2017р. № 81/4.1-11/261, від 29.03.2017р. № 81/4.1-11/262 та від 29.03.2017 р. № 81/4.1-11/263 про накладення штрафів за правопорушення законодавства про працю не підтверджуються фактичними обставинами ведення позивачем діяльності та порушують механізм накладення штрафів, передбачений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. № 509.
У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, надав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що відповідач при проведенні перевірки діяв у відповідності до норм діючого законодавства та правомірно застосував засоби реагування щодо встановлених порушень.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Держпраці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
У відповідності до пп.6 п.4 Положення, Управління Держпраці, здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Згідно з пп.5 п.6 Положення Управління Держпраці має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та обєктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці
Судом встановлено, що в період з 01.03.2017 р. по 10.03.2017р. на підставі наказу №100-П від 27.02.2017р. та направлення на перевірку № 12/2.4-н від 27.02.2017р. головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні була проведена планова перевірка Приватного підприємства «Науково - виробнича фірма СВК» з питань додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування за результатами якої був складений акт перевірки № 81/4.1-11 від 10.03.2017р.
Згідно з висновками, викладеними в акті перевірки № 81/4.1-11 від 10.03.2017р. перевіркою встановлено порушення вимог чинного трудового законодавства, а саме: встановлення різних окладів при однакових кваліфікаційних характеристиках; порушення ч.3 ст.24 КЗпП України щодо повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу до початку роботи; відсутність повідомної реєстрації колективного договору позивача; порушення строків виплати заробітної плати; несвоєчасний розрахунок при звільненні; відсутність ознайомлення працівників під розписку про записи, які вносяться в трудову книжку; непроведення компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати; нарахування заробітної плати менше встановленого окладу; не нарахування компенсації за невикористану відпустку при звільненні; на підприємстві не забезпечено достовірний облік витрат на оплату праці; не нарахування та не виплата індексації працівникам підприємства.
На підставі акта перевірки № 81/4.1-11 від 10.03.2017р., та у відповідності до положень підпункту 7 пункту 6 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 р. № 386, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні ОСОБА_4 було винесено припис № 81/4.1.- 11-59 від 10.03.2017р. про усунення у строк до 10.04.2017р. встановлених порушень, а саме: ст. 96 КЗпП України та ч. З ст. 6 Закону України «Про оплату праці» в частині зміни окладів в штатному розписі які б відповідали чинному законодавству; ст.15 КЗпПУ та ч. 11 ст. 9 ЗУ №3356 шляхом повідомній реєстрації колективного договору місцевими органами виконавчої влади; ст.3, ст.4 ЗУ № 2050 та ст. 34 ЗУ №108 «Про оплату праці» шляхом проведення нарахування працівникам компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством; ч. 1 ст. 94, ч.1,2,4 ст. 95 КЗпП України, ч. 1 ст. 1, ч. 1,2 ст. З Закону України «Про оплату праці», в частині донарахування та виплати заробітної плати за виконану ними роботу наступним працівникам: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20; ст.83 КЗпП України в частині нарахування та виплати ОСОБА_5 компенсації за невикористану відпустку за період з 01.07.2016р. по 10.08.2016р.в кількості 3 днів; ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 № 1078 шляхом донарахування та виплати грошових коштів наступним працівникам: ОСОБА_21 (інженер), ОСОБА_22О.(шліфувальник по дереву), ОСОБА_23 (шліфувальник по дереву), ОСОБА_24 (столяр), ОСОБА_25 (столяр), ОСОБА_26 (монтажник), ОСОБА_27І.(шліфувальник), ОСОБА_28 (столяр), ОСОБА_29 (юрист), ОСОБА_30 (монтажник), ОСОБА_31Ю.(водій) за грудень 2016 року.
Крім того, підприємству було приписано не порушувати в подальшому: ч.3 ст. 24 КЗпП України, а саме повідомлення про прийняття працівника на роботу подавати до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором; ч.1, ч.3 ст.24 ЗУ №108 та ч.1, ч.2,ч.3 ст.115 КЗпП України проводити нарахування та виплату заробітної плати не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата; ч.1 ст. 116, ч.1 ст.117, ч.1 ст.47 КЗпП України проводити розрахунки при звільненні працівників у термін, встановлений чинним законодавством; п. 2.5 гл. 2 Інструкції № 58 шляхом ознайомлення працівників із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення, звільнення та інше; ч.2 ст.30 ЗУ №108 «Про оплату праці» шляхом достовірного обліку витрат на оплату праці встановленого чинним законодавством.
29.03.2017р. за результатами розгляду справи про накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення відповідач виніс постанови про накладення штрафів, а саме: постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 81/4.1-11/261, відповідно до якої на Приватне підприємство «Науково - виробнича фірма СВК» за порушення вимог ст.ст. 53, 83, 95, 106 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці», ст. 15, ч. 3 ст. 24, ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про колективні договори», ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» накладено штраф у розмірі 3200,00 грн.; постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 81/4.1-11/262, відповідно до якої на Приватне підприємство «Науково - виробнича фірма СВК» за порушення вимог ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 117, ч. 1 ст. 47, ч.ч. 1,2, 4 ст. 95, ч. 1 ст. 94 КЗпП України, ст. 1, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оплату праці» накладено штраф у розмірі 9600,00 грн.; постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами№ 81/4.1-11/263, відповідно до якої на Приватне підприємство «Науково - виробнича фірма СВК» за порушення вимог ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України від 17 липня 2003 р. № 1078, накладено штраф у розмірі 384000,00 грн.
Не погоджуючись з прийнятими постановами про накладення штрафу та приписом, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до постанови №81/4.1-11/261 від 29.03.2017р. про накладення штрафу зазначено наступні порушення: у позивача при однакових кваліфікаційних характеристиках на підприємстві встановлені різні оклади, а при різних кваліфікаційних характеристиках встановлено однакові оклади, що є порушенням вимоги ст.96 КЗпП України та ч.3 ст.6 Закону України «Про оплату праці»; підприємство подало до органів ДФС повідомлення про прийняття працівників на роботу в перший робочий день працівників, чим порушило вимоги ч.3 ст. 24 КЗпП України; колективний договір ПП «Науково - виробнича фірма СВК» не зареєстрований місцевими органами державної виконавчої влади, що порушує вимоги зазначені у ст. 15 КЗпП України та ч. 11 ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди»; на підприємстві порушуються строки виплати заробітної плати, що порушує вимоги ч.1,ч.3 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» та ч.1, ч.2, ч.3 ст.115 КЗпП України; працівники не ознайомлені під розписку в особовій картці із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, чим порушено п.2.5 гл.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58; на підприємстві не забезпечений достовірний облік витрат на оплату праці, що порушує вимоги ч.2 ст. 30 Закону України « Про оплату праці». У звязку з чим, до позивача було застосовано фінансову санкцію, передбачену абз.8 ч.2 ст. 265 КЗпП України, в розмірі 3200,00 грн.
Вiдповiдно до ст. 97 Кодексу законiв про працю України, конкретнi розмiри окладiв встановлюються власником самостійно у колективному договорi з дотриманням норм i гарантiй, передбачених законодавством.
Судом встановлено, що згiдно з п. 3.6 Колективного договору ПП «Науково-виробнича фірма СВК» конкретнi розмiри посадових окладiв визначаються в межах коштів на оплату працi у вiдповiдностi з професійною квалiфiкацiєю працiвникiв, складністю та умовами їх роботи i встановлюється в кожному окремому випадку трудовим договором (контрактом) з працівником.
Суд зазначає, що посадовий оклад узгоджується мiж працівником та роботодавцем в залежностi вiд професійних навичок працівника, освiти, узгоджених трудових обовязків та обсягу виконуваноi роботи, у звязку з чим, оклади працiвникiв однакового пiдроздiлу за класифікатором професій відрізняються, а різних пiдроздiлiв можуть бути однаковi.
Відповідно до ст. 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адмініструванням єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» №413 від 17.06.2015р. встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв'язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п'ятьма особами.
Вищезазначена постанова не встановлює заборони надсилати повідомлення про прийняття працівника на роботу в день оформлення з ним трудового договору, або обовязку роботодавця робити це завчасно. Єдиним критерієм є надіслання такого повідомлення до фактичного допуску працівника до роботи.
Суд звертає увагу на те, що саме направлення до територіального органу Державної фіскальної служби повідомлення про прийняття на роботу працівника у день його прийняття, не може свідчити про наявність порушення вимог законодавства про працю, в тому числі ч. 3 ст.24 КЗпП, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» №413 від 17.06.2015р. формою такого повідомлення зазначається лише дата укладення трудового договору та дата надсилання повідомлення про його укладення, зазначення часу не передбачено.
Крім того, під час перевірки відповідачем не був встановлений час відправлення позивачем повідомлення податкового органу щодо прийняття працівників на роботу, а лише встановлено час, коли зазначене повідомлення отримано податковим органом, а відповідно до діючого законодавства, дата та час направлення повідомлення рахується з моменту його направлення.
На пiдприємствi дiє колективний договір, який укладений мiж трудовим колективом Приватного підприємства «Науково-виробничої фірми СВК» та роботодавцем директором ОСОБА_32, яким передбачено взаємнi зобовязання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економiчних відносин.
Вiдповiдно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про колективнi договори та угоди», колективний договір, угода набирають чинностi з дня їх підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у колективному договорi. Даний договір був підписаний представником трудового колективу 20.12.2010 р.
Суд зазначає, що вiдсутнiсть реєстрацiї не позбавляє трудовий колектив та роботодавця вимагати виконання взаємних зобовязань.
Крім того, вказаним Законом передбачено відповідальність за порушення і невиконання колективного договору, при цьому, посилання на окрему відповідальність, яка міститься в інших нормативно правових актах відсутня.
Таким чином, суд вважає що відповідальність за відсутність повідомчої реєстрації колективного договору чинним законодавством України не передбачено.
Також, в вищезазначеній постановi про накладення штрафу вiдповiдач зазначає щодо затримок у виплатi заробiтної плати у 2015-2016 роках, проти чого позивач не заперечував.
Проте, суд звертає увагу на те, що жодна iз затримок не тривала більше мiсяця, а отже застосування фінансових санкцій за вказаний вид порушень не передбачено чинним законодавством України.
Винятком є спеціальна норма, яка передбачає фінансову вiдповiдальнiсть за затримку виплати заробiтної плати ( абз. 3 ч.2 ст. 265 КЗпП України), а саме: порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один мiсяць.
Відповідно до п. 2.5. Iнструкцiї про порядок ведення трудових книжок працiвникiв, затвердженої Наказом Мiнiстерства працi України, Мiнiстерства юстицiї України та Мiнiстерства соціального захисту населення України № 58 вiд 29.07.1993 року, з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці, в якій має
повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша).
Проте, суд зазначає, що чинне законодавство України не включає в себе відповідальність за порушення ведення особових карток.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці», роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.
Змiна посадових окладiв працiвника змiнюється наказом директора пiдприємства, про що працiвникiв повiдомляють пiд пiдпис. В подальшому розмiр окладу вiдображається в штатному розписi, який готується особою, вiдповiдальною за ведення кадрових питань.
Позивач зазначив, що наказами по пiдприємству працiвникам були встановленi вiдповiднi посадовi оклади, про що працiвники повiдомленi пiд пiдпис. Однак, вiдповiдальний за ведення кадрових питань не внiс вiдповiднi змiни до штатних розписiв, у звязку з чим невiдповiднiсть посадових окладiв штатних розписiв фактично нарахованої заробiтної плати є технiчною помилкою, а не недорахуванням в заробiтнiй платi працiвникам.
Пiдтвердженням вказаного свiдчать звiти, якi надавалися до ДФС за перевiрений перiод, тому штатнi розписи, якi були оглянутi пiд час перевiрки не вiдповiдають дiйсним обставинам дiяльностi пiдприємства.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що застосування фінансових санкцій за вищевказані види порушень не відповідає вимогам законодавства, а отже прийнята постанова №81/4.1-11/261 від 29.03.2017р. про накладення штрафу є протиправною.
Щодо постанови № 81/4.1-11/262 вiд 29.03.2017р., якою накладено штраф в сумі 9600,00 грн. за не нарахування заробiтної плати за виконану роботу працівниками за фактично відпрацьований час, передбачений ч.1 ст. 94, ч. 1,2,4 ст. 95 КЗпП України, ч. 1 ст. 1, ч. 1,2 ст. 3 Закону України «Про оплату працi».
Як зазначив позивач, під час звільнення, вказаним у постанові, працівникам повідомлялось про необхідність звернення до каси підприємства за отриманням остаточного розрахунку, однак особи так і не звертались в день звільнення.
Остаточний розрахунок з вказаними особами відбувся під час додаткового виклику до ПП «Науково-виробнича фірма СВК», що підтверджується відповідними касовими ордерами та відсутністю будь-яких зауважень чи скарг від вказаних працівників.
Друге порушення, що вказане у постанові, позивач пояснює як технічну помилку вiдповiдального за ведення кадрових питань, а не недостовірний облiк на витрати в оплатi працi, на підтвердження вказаного надано звiти до ДФС за перевiрений період. Таким чином, штатнi розписи, якi були оглянутi пiд час перевiрки без урахування звітів ДФС на думку суду, не вiдповiдають дійсним обставинам дiяльностi позивача, що призвело до помилкових висновків.
З урахуванням вищезазначеного, суд погоджується з твердженням позивача про відсутність порушень, за які нараховано санкції вказаною постановою.
Щодо постанови № 81/4.1-11/263 від 29.03.2017р. відповідно до якої на Приватне підприємство «Науково - виробнича фірма СВК» за порушення вимог ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, накладено штраф у розмірі 384000,00 грн, суд зазначає наступне.
Позивач не заперечує щодо виявлених порушень стосовно не нарахування компенсації за невикористану відпустку ОСОБА_5 у кількості 3 днів, при цьому санкція нарахована у вказаній постанові за порушення вимог Порядку проведення індексації грошових доходiв населення, затвердженого постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 17.07.2003 року № 1078 (далі Порядок).
Так, абз. 2 п. 1-1 Порядку iндексацiя грошових доходiв населення проводиться у разi, коли величина iндексу споживчих цiн перевищила порiг iндексацiї, який встановлюється в розмiрi 103 вiдсотка.
Згідно з п. 5 Порядку передбачено, що проведення iндексацiї може замiнюватися механiзмом пiдвищення доходiв працiвникiв випереджаючим шляхом. У разi пiдвищення грошових доходiв населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рiвня iнфляцiї базовим мiсяцем вважається мiсяць, у якому мало мiсце таке пiдвищення. Для проведення подальшої iндексацiї або здiйснення чергового пiдвищення доходiв випереджаючим шляхом обчислення iндексу споживчих цiн здiйснюється наростаючим пiдсумкам починаючи з наступного за базовим мiсяцем.
Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить суму підвищення доходів випереджаючим шляхом у базовому місяці.
Відповідно до наказу по пiдприємтсву «Про встановлення заробiтної плати» № 110 вiд 30.12.2015 ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_33, ОСОБА_26, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_29, Стрiжак О.Я, ОСОБА_31 з 01.01.2016 року встановлений посадовий оклад в розмiрi 1900,00 грн. кожному iз вказаних працiвникiв. За перiод сiчень-березень 2016 року iндекс споживчих цiн склав 99,6 вiдсоткiв та не перевищив 103 вiдсотки, як зазначено в п. 1-1 Порядку.
Суд зазначає, що пiдвищення заробiтної плати вiдбулось з 01.04.2016 р. вiдповiдно до наказу № 5/1 вiд 31.03.2016, у звязку з чим посадовий оклад становив 1950,00 грн. кожному iз вказаних працiвникiв. Тобто, вiдбулось пiдвищення заробiтної плати на 50 грн. з врахуванням індексації.
Таким чином, вiдповiдно до п. 5 Порядку в подальшому базовим мiсяцем для визначення iндексацiї повинен використовуватись квiтень 2016. Згiдно наказу № 10/1 вiд 30.06.2016 року з 01.07.2016 року посадовий оклад складає 2000,00 грн. кожному iз вказаних працiвникiв, тобто базовий мiсяць на подальший перiод-липень2016р. За перiод квiтень-червень 2016р. iндекс споживчих цiн склав 100,1 вiдсоткiв, що також не перевищує встановлену межу в 103 вiдсотки.
Чергове пiдвищення було здiйснено з жовтня 2016р. згiдно наказу № 13/1 вiд 30.09.2016, посадовий оклад склав 2050,00грн. кожному iз вказаних працiвникiв. За перiод липень-вересень 2016 iндекс споживчих цiн склав 99,7 вiдсоткiв, тобто не перевищив встановлену межу.
Проте, вiдповiдачем в Актi перевірки було вказано, що в груднi не була нарахована та не виплачена iндексацiя у розмiрi 18,80грн., посилаючись на базовий мiсяць липень2016 року, а не жовтень 2016 року, як мiсяць пiдвищення доходу.
Суд вважає, що вказане твердження вiдповiдача суперечить абз. 2 п. 5 Порядку та не може вважатись порушенням законодавства про працю.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 29.03.2017р. № 81/4.1-11/261, від 29.03.2017р. № 81/4.1-11/262 та від 29.03.2017р. № 81/4.1-11/263 про накладення штрафів за правопорушення законодавства про працю щодо Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма СВК» та припис №81/4.1-11-59 від 10.03.2017р., винесені з порушенням норм чинного законодавства, а отже підлягають скасуванню.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 КАС України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 158-163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма СВК» задовольнити.
Скасувати постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 29.03.2017р. № 81/4.1-11/261, від 29.03.2017р. № 81/4.1-11/262 та від 29.03.2017р. № 81/4.1-11/263 про накладення штрафів за правопорушення законодавства про працю щодо Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма СВК».
Скасувати припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №81/4.1-11-59 від 10.03.2017р. щодо Приватного підприємства «Науково - виробнича фірма СВК».
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складено 19.07.2017р.

Суддя ОСОБА_36