Справа № 813/4463/16
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

щодо відводу колегії суддів

24 липня 2017 року № 813/4463/16
Львівський окружний адміністративнийсуд у складі:
головуючого судді Кухар Н.А.

суддів Брильовського Р.М., Хоми О.П.,

секретар судового засідання Шавель М.М.

за участю :

представників позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву позивача ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Львівського окружного адміністративного суду Кухар Н.А., Брильвському Р.М., Хомі О.П.,в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, начальника Личаківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, Державної виконавчої служби Личаківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання протиправною бездіяльність, зобовязання вчинити дії та стягнення моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, начальника Личаківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, Державної виконавчої служби Личаківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання протиправною бездіяльність, зобовязання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями, визначено склад колегії суддів, головуючий суддя Кухар Н.А., судді Хома О.П., Брильовський Р.М.

24.07.2017 року через канцелярію суду представником позивача подано заяву про відвід колегії суддів Львівського окружного адміністративного суду Кухар Н.А., Брильвському Р.М., Хомі О.П., в якій посилається на ст.ст. 27,28 Кодексу адміністративного судочинства України. Відвід мотивований тим, що після рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 року, судді Кухар Н.А.,Хома О.П.,Брильовський Р.М., виносили рішення, які скасовані Львівським апеляційним адміністративним судом. Також, позивач вважає, що суд здійснює затягування з метою не виконувати рішення судів України і Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 року

Представник позивача в судовому засіданні заяву про відвід судді підтримав з вказаних підстав, просив задоволити.

Представники відповідачів в судове засінання не прибули, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

При постановлені ухвали суд виходить з наступного.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 27 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Згідно ст. 30 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 27 - 29 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду адміністративної справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу. Заявляти самовідвід після цього дозволяється лише у разі, якщо про підставу самовідводу стало відомо після початку судового розгляду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13 червня 2007 року № 8, незалежність суддів є основною передумовою їх об'єктивності та неупередженості, суддя при здійсненні правосуддя підкоряється лише закону і нікому не підзвітний. Суддям забезпечується свобода неупередженого вирішення судових справ відповідно до їх внутрішнього переконання, що ґрунтується на вимогах закону.

Положенням ч. 2 ст. 126 Конституції України встановлено, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, це означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об'єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов'язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення.

Вказана позиція також повністю узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) по справах "ОСОБА_3 проти України", "Тросін проти України", в яких Європейський суд зазначає, що термін "тиск" означає не лише прямий примус та відверте залякування, а й інші неналежні опосередковані дії. Також Європейський суд вказує, що незалежність судової системи, що також передбачає незалежність кожного окремого судді, повинна бути захищена як на законодавчому, так і на практичному рівні. Комісар із занепокоєнням відзначив, що, на переконання української громадськості, судді не захищені від зовнішнього тиску, в тому числі й політичного. Для усунення тих чинників, які роблять суддів вразливими і послаблюють їхню незалежність, необхідні рішучі дії.

А тому, судом не враховуються в цілому обґрунтування заяви представника позивача про відвід, через її безпідставність, необґрунтованість та надуманість, однак судом враховується критичні висловлювання представника позивача в судовому засіданні про незадоволення винесення суддями рішень, які були скасовані.

У рішенні, яке набуло статусу остаточного від 27 травня 2014 року у справі "ОСОБА_3 проти України" (заява №21722/11) ЄСПЛ зазначив, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А №255, пп.28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п.42, ECHR 2000-ХІІ) (п.104).

Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин (об'єктивні обставини), які свідчать про упередженість суду, так і суб'єктивне переконання сторони у їх наявності (суб'єктивні обставини), наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Оцінивши вказані обставини в сукупності, суд бере до уваги лише упереджене ставлення позивача та представника позивача до складу суду. А тому, з метою здійснення завдань адміністративного судочинства та запобігання необґрунтовано - суб'єктивного ставлення позивача до складу судду і відновлення у позивача об'єктивного ставлення та довіри до складу суду, а також з метою спростування думки позивача про упередженість складу суду в результатах розгляду даної справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви позивача про відвід колегії суддів лише з вказаних судом підстав.

Керуючись ст.ст. 27, 29, 30, 31, 32,160, 165 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Заяву позивача ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Кухар Н.А., Брильвському Р.М., Хомі О.П. задовольнити.

Ухвала за наслідками розгляду питання про самовідвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Ухвала складена у повному обсязі 26 липня 2017 року.

Головуючий суддя Кухар Н.А.

Суддя Брильовський Р.М.

Суддя Хома О.П.