Справа № 332/1836/17
Суддя: Марченко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1836/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2017 року м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Марченко Н.В.,

при секретарі Фурдак В.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

В позові зазначено, що позивач з 1989 року проживає та зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1. У квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до ОСОБА_2 адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про приватизацію вказаної квартири ним. ОСОБА_2 адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 11.05.2017 року в приватизації квартири було відмовлено, оскільки відсутній ордер на вказану квартиру, хоча незалежно від його наявності позивачі мають право на приватизацію згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Просить в позові зобовязати відповідача прийняти пакет документів на приватизацію без ордеру.

Представник позивача за довіреністю в судове засідання не з*явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача не заперечувала проти задоволення заяви, звернулася до суду з заявою в якій просила розгляд справи проводити без застосування засобів фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач з 1989 року проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно довідки зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.14). Також в квартирі зареєстрована його донька ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) (а.с.9,15). Згідно довідки в приватизації позивач участі не брав (а.с.17).

У квітні 2017 року позивач виявив бажання приватизувати свою вищезазначену квартиру, але листом № К-0204 ОСОБА_2 адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 11.05.2017 року йому було відмовлено та повернуто документи.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об'єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності.

Відповідно до ст. 3 Закону України зазначеного закону, - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сімю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обовязковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 Житлового кодексу Української РСР до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення.

Відповідно до ст.. 58 ЖК УРСР ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно з пунктами 69, 72 правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Україниській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі,організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сімї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

Таким чином, ордер не підлягає зберіганню у наймача квартири та є документом з обмеженим строком дії (30 днів), який лише дає право на вселення у квартиру.

Враховуючи зазначене суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Окрім того, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 18, 71, 86, 159-163, КАС України, ст.ст. 1,2, п.11 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 адміністрацію Запорізької міської ради по Заводському району прийняти пакет документів від ОСОБА_1, оформити приватизацію квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордеру на вказану квартиру.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Н.В.Марченко