Справа № 750/4115/17
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/4115/17 Головуючий у 1-й інстанції: Логвіна Т.В.
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року м.Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві (без фіксування технічними засобами) апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 09 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії та скасування пункту постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України (далі - Позивач) звернулось до Деснянського районного суду м.Чернігова з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі - Відповідач) про зобов'язання старшого державного виконавця Назаренко М.Б. закінчити виконавче провадження №53739290 від 11.04.2017 року на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»; скасування пункту 3 постанови ВП №53739290 від 11.04.2017 року щодо стягнення з боржника виконавчого збору 12800,00 грн на підставі частини 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 09 червня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ч.6 ст.12 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана обов'язковою, колегія суддів відповідно до ч.4 ст.196 КАС України вважає можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно з ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просила визнати протиправними дії щодо відмови Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок призначеної пенсії та зобов'язати здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України від 16.12.1993 року № XI1 «Про державну службу» (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії), у зв'язку з підвищенням розміру посадових окладів працюючим державним службовцям згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» у розмірі 80% заробітної плати державного службовця.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року у справі №750/108/17 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 24 січня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою:

визнано неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії довідки Державної фінансової інспекції в Чернігівській області від 09.12.2016 року №232, відповідно до ст.37-1 Закону України від 16.12.1993 року № XI1 «Про державну службу» (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії);

зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити з 01.12.2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст.37-1 Закону України від 16.12.1993 року № XI1 «Про державну службу» (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії) на підставі довідки Державної фінансової інспекції в Чернігівській області від 09.12.2016 року №232 та виплатити з урахуванням раніше проведених виплат. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 квітня 2017 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року.

11 квітня 2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Назаренко М.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53739290 за виконавчим листом №750/108/17 від 04 квітня 2017 року про зобов'язання Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України здійснити з 01.12.2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст.37-1 Закону України від 16.12.1993 року № XI1 «Про державну службу» (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії) на підставі довідки Державної фінансової інспекції в Чернігівській області від 09.12.2016 року №232 та виплатити з урахуванням раніше проведених виплат. Пунктом 3 цієї постанови з Позивача, як боржника у виконавчому провадженні, стягнуто виконавчий збір у сумі 12800 грн.

Вказану постанову Позивачем було отримано 14 квітня 2017 року.

27.03.2017 року Позивачем прийнято розпорядження №800815 про перерахунок пенсії ОСОБА_2 та визначено суму доплати у розмірі 40332, 15 грн.

Протоколом від 03.04.2017 року вказано суму до виплати, яка буде здійснена в плановий період в 5-му місяці 2017 року.

Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України, листом №1055/06 від 05 квітня 2017 року, повідомило ОСОБА_2 про виконання рішення суду, розмір перерахованої пенсії та про розмір доплати, яка буде виплачена у травні 2017 року за основними відомостями.

20 квітня 2017 року листом за №11660/07 Позивач повідомив Відповідача про виконання постанови суду, зазначивши суму доплати у розмірі 40332, 15 грн, яка буде виплачена в травні 2017 року за основними відомостями, дата виплати 19 число. Розмір пенсії складає 9974, 86 грн.

За приписами ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №606-XIV, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цимЗаконом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно із ч.5 ст.26 Закону №606-XIV виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону.

Частиною 6 статті 26 Закону №606-XIV передбачає, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Положеннями статті 27 Закону №606-XIV визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону №606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Так, згідно з ч.1 ст.63 Закону № 606-XIV за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається що, судове рішення Позивачем було виконано до 11 квітня 2017 року, що підтверджується розпорядженням №800815 від 27.03.2017 року.

Крім того, апелянт пояснює, що Управління не мало можливості надати докази до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби до 19 травня про фактичну виплату пенсії тому, що ОСОБА_2 отримує пенсію 19 числа кожного місяця через установу банку, ця дата є фіксованою та незмінною.

Отже, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду була виконана до відкриття виконавчого провадження, а тому у Відповідача відсутні підстави зазначати у постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з Позивача виконавчого збору.

У пункті 12 постанови Вищого адміністративного суду України №8 від 19.12.2011 року зазначено, що «пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею, передбаченого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі».

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що стягнення виконавчого збору з Управління є незаконним та суперечить ст.27 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Відповідача закінчити ВП №53739290 від 11.04.2017 року на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону №606-XIV, колегія суддів зазначає таке.

Верховний Суд України зазначав в своїх рішеннях від 16.09.2015 у справі №21-1465а15, від 02.02.2016 року у справі №804/14800/14, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Судом апеляційної інстанції під час розгляду справи встановлено протиправність дій Відповідача щодо незакінчення виконавчого провадження, а тому для відновлення порушених прав Позивача, колегія суддів вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги в частині щодо зобов'язання Відповідача закінчити №53739290 від 11.04.2017 року на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону №606-XIV.

Відповідно до статті 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції на вищенаведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Частиною 1 статті 198 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду, суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову суду та прийняти нову постанову.

За приписами п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому постанову суду першої інстанції слід скасувати та постановити нову про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 09 червня 2017 року скасувати та постановити нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області закінчити ВП 53739290 від 11.04.2017 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Скасувати пункт 3 постанови ВП 53739290 від 11.04.2017 року щодо стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800,00 грн на підставі п.9 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Постанова складена в повному обсязі 26 липня 2017 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.