Справа № 344/3478/17
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/3478/17
Провадження № 2-а/344/749/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Польської М.В.,

секретаря Мічута Т.Б.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в березні 2017р. в суд з адміністративним позовом до Голового управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобовязання поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за вислугу років з 01.04.2015р.

Позивач та його представник позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача вимоги позову заперечив

Заслухавши пояснення, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено, що публічно-правовий спір між сторонами виник з приводу того, що позивач є працюючим пенсіонером на посаді голови Заболотівської селищної ради, а відповідачем на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-УІІІ припинено з 01.04.2015р. виплату пенсії.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є пенсіонером за вислугою років як ветеран органів внутрішніх справ (за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») з 2006 року, ця обставина сторонами не оспорюється, тому наведена обставина з урахуванням положення ч. 3 ст. 72 КАС України не потребує доказування.

У 2006р., 2010р. та 2015р. він був обраний на посаду голови Заболотівської селищної ради.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-УІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015 року, було внесено зміни до абз.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а саме "Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 1 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення".

Дана стаття (частина 1) була змінена також Законом N 911-VIII від 24.12.2015р., а саме «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України"Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 1 січня 2017 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення крім випадків, передбачених законом».

Аналогічно в цій редакції було внесено зміни у Закон України "Про пенсійне забезпечення" статтю 85 доповнено частинами четвертою - шостою такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються… Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 1 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу)".

Дана стаття (частина 6) була змінена також Законом N 911-VIII від 24.12.2015р., а саме "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 1 січня 2017 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) ".

Слід також зазначити, що до ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні», який поширюється на посаду селищного голови, яку займає позивач на даний час, пенсійне забезпечення посадових осіб органів місцевьго самоврядування здійснюється у порядку визначеному законодавством про державну службу.

А тому, відповідно до даних норм, з 01.04.2015 року виплата пенсії позивачу як працюючій посадовій особі органу місцевого самоврядування на ту дату, була припинена до 31.12.2015р. (визначений строк за законом від 02.03.2015р. №213-УІІІ). При звільненні з посади така б виплата автоматично відновилася.

Також, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-УІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015 року, було внесено зміни до ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а саме «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 1 січня 2016 року пенсії, що призначаються відповідно до цього Закону, виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку).

В подальшому, аналогічно дана стаття була змінена також Законом N 911-VIII від 24.12.2015р., а саме «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 1 січня 2017 року пенсії, що призначаються відповідно до цього Закону, виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку).

Слід додатково вказати на те, що Законом N 911-VIII розширено винятки з виплати пенсії, а саме категорією - ветерана військової служби. Саме про наявність у нього такого статусу доводив позивач, обгрунтовуючи позовні вимоги. Ним надано до позову посвідчення ветерана органу внутрішніх справ (а.с.7).

Разом з тим, положення першого речення частини першої статті 54 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. N 7-рп/2016.

Так, даним рішенням вказано те, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002, абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004).

Конституційний Суд України вважав, що норми-принципи частини п'ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв'язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Конституційний Суд України стверджув, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом N 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п'ятою статті 17 Конституції України, які зобов'язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Враховуючи все, рішенням КСУ визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року N 2262-XII зі змінами, а саме: першого речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Положення першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року N 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, зважаючи на те, що з 20.12.2016р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" N 2262-XII зі змінами (за даним законом позивач є отримувачем пенсії за вислугою років), а саме: першого речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються, то слід прийти до висновку що саме з цього періоду, необхідно було виплачувати пенсію особам на яких поширюються норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" N 2262-XII, а ті особи що були у категорії винятку за законом від 02.03.2015р. №213-УІІІ, а в подальшому законом N 911-VIII від 24.12.2015р., таке призупинення виплати пенсії і не стосувалось.

Позивач з 01.04.2015р. не входив до категорії осіб (інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), на які норми закону не поширювались. А тому вимоги позову в цій частині з 01.04.2015р. є взагалі неогрунтованими.

Що стосується доводів позивача про наявність у нього статусу ветерана військової служби, яким на його переконання, є і ветеран органу внутрішніх справ, а тому з 01.01.2016р. він мав право на поновлення пенсії, то слід зазначити таке.

Ветеран органу внутрішніх справ, це є окремий статус, та поняття за Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів, Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» не містить тотожності зі статусом ветерана військової служби, які мали виняток у призупиненні виплати пенсії з 01.01.2016р., тому вимоги до 20.12.2016р., також є не доведеними суду щодо наявності в т.ч. такого статусу позивача.

Разом з тим, як підставу поновлення пенсії позивачу з 01.06.2015р.(зменшені його вимоги від 10.07.2017р.-а.с.44-45) він посилався на норми також ЗУ №213 (п.5р.ІІІ), оскільки за його доводами не було прийнято до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, в т.ч. спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до законів, в т.ч. «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування».

ОСОБА_4 доводи також не заслуговують на увагу у даному спорі як невірні, а долучені стороною позивача як правову позицію щодо такого (постанова ВСУ від 24.05.2016р.) стосується статусу працюючого судді.

Однак, з 20.12.2016р., з часу визнання норми - першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" неконституційною, поновлення виплати пенсії позивачу відбулося у повному розмірі, що і зазначив сам позивач, з врахуванням того, що п.19 Закону України від 06.12.2016р. №1774 четверте речення частини сьомої статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" викладено в такій редакції: "Тимчасово, у період по 31 грудня 2017 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист") у період служби в органах місцевого самоврядування пенсії, призначені відповідно до законодавства України, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність". Отже, статус ветерана органів внутрішніх справ (при цьому як окремого статусу на рівні з статусом ветерана військової служби) був винятком щодо обмеження виплат пенсії.

Враховуючи все вищевикладене, що стосується вимог позову за період з 01.06.2015 року до 12.09.2016 року, з врахуванням дати звернення до суду 13.03.2017р. на на підставі ст.99,100 КАС України (при цьому жодних клопотань про поновлення строку звернення до суду позивач не надавав та необгрунтовував поважність пропуску) то їх слід залишити без розгляду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов щодо вимог за період з 13.09.2016 року - не підлягає до задоволення за необгрунтованістю.

На підставі викладеного, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-УІІІ, Закону N 911-VIII від 24.12.2015р.ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. N 7-рп/2016, ст. 6-11, 72, 99-100, 158-163, 183-2, 244-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністпративного позову Танюк2а ОСОБА_5 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобовязання поновити позивачу як ветерану органів внутрішніх справ виплату пенсії за період з 13.09.2016 року - відмовити.

Заявлені позовні вимоги за період з 01.06.2015 року до 12.09.2016 року залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, але якщо апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Довідка: повний текст постанови виготовлено 21 липня 2017 року.

Суддя Польська М.В.