Справа № 153/727/17
Суддя: Любинецька-Онілова А. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2017 р. Справа153/727/17

Провадження2-а/153/25/17-а

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Любинецької-Онілової А.Г.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль

справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобовязати вчинити певні дії про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобовязати вчинити певні дії про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання вчинити певні дії. Вказала, що вона є матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який визнаний дитиною-інвалідом 31 січня 2000 року, тобто у віці 16 років 1 місяця і з того часу отримував відповідну державну допомогу. З 2001 року син є інвалідом 2 групи безтерміново, причина інвалідності інвалідність з дитинства. Позивач зазначила, що вона, як мати інваліда з дитинства, після досягнення нею 50 річного віку та маючи не менше 15 років страхового стажу, має право на призначення дострокової пенсії за віком. В грудні 2016 року вона звернулася до відповідача про призначення їй відповідної пенсії як матері інваліда з дитинства. Однак їй було відмовлено в призначенні вказаної пенсії, мотивуючи тим, що згідно доданих документів інвалідність дитини наступила після шестирічного віку, тому для визначення права на вказаний вид пенсії необхідно надати висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною інвалідом до досягнення шестирічного віку, який подано не було. Позивач зазначила, що рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року було встановлено факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, набув інвалідності дитинства при народженні, тобто до шести років. Відмову відповідача у призначенні пенсії як матиері інваліда з дитинства позивач вважає необґрунтованою, безпідставною і такою, що порушує її пенсійні права, а також позбавляє її пенсії. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить визнати незаконним рішення відповідача від 06 червня 2017 року №3 у призначенні їй пенсії достроково по досягненню 50-річного віку відповідно до статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобовязати відповідача призначити їй пенсію достроково відповідно до статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати звернення, а саме: з 13 грудня 2016 року.

Позивач ОСОБА_5 надала суду письмову заяву (вх.№3938 від 29.06.2017), в якій просила справу розглянути без її участі та задовольнити її позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в судове засідання не зявився. Суду надано заяву за підписом начальника ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України вх.№4188 від 11.07.2017 із клопотанням справу розглянути без участі представника управління. З позовними вимогами ознайомлені та заперечують проти позову.

В письмових запереченнях проти позову за підписом начальника ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України (вх.№4186 від 11.07.2017) відповідач зазначає, що ОСОБА_5 31.05.2017 звернулася до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про призначення їй пенсії по віку як матері інваліда з дитинства ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно поданих документів її загальний страховий стаж становить 26 років 11 місяців 25 днів. Для визначення права на пенсію ОСОБА_5 подала довідку Томашпільської селищної ради №3 від 31 травня 2017 року №331/3 про те, що вона народила та виховала до шестирічного віку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, медичний висновок №7 від 31.01.2000 року на ОСОБА_4 (тобто, інвалідність дитині встановлено після досягнення ним шестирічного віку), витяг із акту огляду МСЕК, серія 2018 АВ №028562 від 16.01.2001 року про встановлення ОСОБА_6 довічно ІІ групи інвалідності з дитинства та рішення Томашпільського районного суду від 20.02.2017, яким встановлено факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, набув інвалідності дитинства при народженні, тобто до шести років. Однак, проаналізувавши всі подані ОСОБА_5 документи, управління дійшло висновку про відсутність підстав для призначення такого виду пенсії, оскільки у разі, якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, якого подано не було. Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 20.02.2017, яким встановлено факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, набув інвалідності дитинства при народженні, тобто до шести років, не може слугувати підставою для визначення права на призначення пенсії за віком матері інваліда з дитинства.

Оскільки усіма особами, які беруть участь у справі, заявлені клопотання про розгляд справи за їх відсутності, судом ухвалено про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст.122 ч.4 КАСУ.

Судом встановлені такі обставини.

Відповідно до ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст.71 ч.1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Із копії паспорту позивача встановлено, що позивач ОСОБА_2 є громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Із повідомлення ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області вих.№265/09-42/02 від 08.06.2017 встановлено, що ОСОБА_5 відмовлено у призначенні пенсії за віком як матері інваліда з дитинства у звязку з відсутністю підстав для призначення такого виду пенсії, оскільки у разі, якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, якого подано не було. Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 20.02.2017, яким встановлено факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, набув інвалідності дитинства при народженні, тобто до шести років, не носить зобовязального характеру і відповідно не може слугувати підставою для визначення права на призначення пенсії за віком матері інваліда з дитинства.

Із копії свідоцтва про народження, серія ІІІ-АМ №366142, виданого 02.01.1985, встановлено, що 14.12.1984 в с.Борівка Могилів-Подільського району Вінницької області народився ОСОБА_4, батьками якого є ОСОБА_7 та ОСОБА_2.

Із виписки з протоколу №3 засідання Комісії з розгляду спірних питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України від 06 червня 2017 року встановлено, що ОСОБА_5 відмовлено в призначенні пенсії як матері інваліда з дитинства, так як згідно поданих документів встановлено, що інвалідність її дитини наступила після шестирічного віку, тому для визначення права на даний вид пенсії надається висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, якого подано не було.

Із копії довідки ОСОБА_6. МСЕ №028562, серія 2-18 АВ та витягу із акту огляду у МСЕК до довідки ОСОБА_6. МСЕ №028562, серія 2-18 АВ встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, встановлено інвалідність дитинства другої групи безтерміново, дата огляду 16.01.2001.

Із копії медичного висновку №7 на дитину (підлітка) - інваліда з дитинства віком до 16 років від 31.01.2000 встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, хворіє, діагноз: (не розголошується).

Із довідки Томашпільської селищної ради Вінницької області №366 від 14.06.2017 встановлено, що ОСОБА_5 народила та виховала до трьохрічного віку своїх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6. Також вона народила та виховала до шестирічного віку свого сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із копії рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 20.02.2017 встановлено, що заяву ОСОБА_5 про встановлення факту інвалідності дитини задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 набув інвалідності дитинства при народженні, тобто до шести років.

Із копії трудової книжки, заповненої 01 квітня 1988 року на імя ОСОБА_5 (рос.), встановлено, що позивач ОСОБА_5 працювала та її загальний страховий стаж становить 26 років 11 місяців 25 днів.

Із копії заяви про призначення пенсії встановлено, що позивач ОСОБА_5 31.05.2017 звернулася із заявою, зареєстрованою за №542, до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України про призначення їй пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Дослідивши письмові докази та оцінивши їх, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди

віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії

(стаття 94).

Згідно п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Судом встановлено, що позивач є матірю ОСОБА_4, якого 16.01.2001 визнано інвалідом з дитинства на підставі медичного висновку закладу охорони здоровя.

Відповідно до п.2.1. Постанови правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи, які засвідчують особливий статус особи: документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом (при призначенні пенсії згідно з абзацом четвертим пункту 3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону).

Відповідно до п.2.18. Постанови правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоровя, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Таким чином, в наведених нормах закону не передбачена вимога про те, що сама інвалідність дитини інваліда з дитинства повинна настати саме до 6 років та не передбачена така вимога для призначення пенсії, як обов'язковість визнання дитини інвалідом до 6-ти річного віку.

У розумінні ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.3 Прикінцевих положень цього закону право на вказану пенсію мають матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку.

Судом встановлено, що рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 20.02.2017 встановлено факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, набув інвалідності дитинства при народженні, тобто до шести років. Рішення набрало законної сили 7 березня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивачем доведено, що її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, набув інвалідності з дитинства до шестирічного віку. Також доведено, що позивач є матірю ОСОБА_4 і виховала його до шестирічного віку.

Враховуючи всі обставини справи, суд вважає права позивача порушеними і має підстави для визнання неправомірним та скасування рішення відповідача протоколу №3 засідання Комісії з розгляду спірних питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України від 06 червня 2017 року, яким відмовлено ОСОБА_5 у призначенні їй пенсії на підставі ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як матері інваліда з дитинства, яка виховала його до шестирічного віку, і таким, що підлягає скасуванню. Порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобовязання відповідача призначити позивачу вказаний вид пенсії.

Позовні вимоги в частині призначення пенсії ОСОБА_5 з 13 грудня 2016 року задоволенню не підлягають, оскільки відсутні докази про звернення позивача до відповідача за призначенням пенсії 13.12.2016 або у строк, встановлений п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Із копії заяви ОСОБА_5 вх.№542 встановлено, що позивач звернулася із заявою про призначення пенсії 31.05.2017, а тому захист порушеного її права є можливим саме із цієї дати. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд має підстави відмовити.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобовязати вчинити певні дії задоволені частково, суд за правилами ст.ст.94, 98 КАС України, має підстави стягнути на користь позивача ОСОБА_5 документально підтверджені судові витрати, що повязані зі сплатою судового збору відповідно за кожною позовною вимогою у розмірі ставки судового збору, відповідно до задоволених позовних вимог, у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» на загальну суму 1200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 11, 71, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, на підставі ст. 46 Конституції України, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області - протокол №3 засідання Комісії з розгляду спірних питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України від 06 червня 2017 року, про відмову ОСОБА_2 у призначенні їй пенсії на підставі ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як матері інваліда з дитинства, яка виховала його до шестирічного віку.

Зобовязати Ямпільське обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_2 пенсію як матері інваліда з дитинства, яка виховала його до шестирічного віку з дати звернення її до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, а саме з 31.05.2017 включно.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.Г. ЛЮБИНЕЦЬКА-ОНІЛОВА