Справа № 1908/1596/2012
Суддя: Кренцель М. І.
Дата ухвалення: 2012-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1908/1596/2012 р

30 листопада 2012 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого судді Кренцель М.І.

при секретарі Амброз І.З.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ВДАІ Козівського РВ УМВС в Тернопільській області, про скасування постанови ВО1 152087 від 19.10.2012 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом про скасування постанови ВО1 152087 від 19.10.2012 року посилаючись на те, що 19.10.2010 року інспектор ДАІ виніс постанову ВО1 152087 про адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно даної постанови 19.10.2012 року ОСОБА_2 в м. Бережани по вул. Тернопільська, керуючи автомобілем порушила вимогу дорожнього знаку «Зупинка заборонена», чим допустив порушення ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що 06.06.2012 року поміняла прізвище із «Баран» на «Рибіцька», про що свідчить свідоцтво про зміну прізвища.

Посилаючись на те що при винесенні постанови не були дотриманні процесуальні норми, їй не розяснені її права та обовязки, а також вказує, що в м. Бережани по вул. Тернопільська, керуючи автомобілем здійснила вимушену зупинку в зоні дії дорожнього знака «Зупинка заборонена», оскільки автомобіль почав працювати з перебоями і по технічних причинах не міг продовжувати рух, а тому просить поновити строк оскарження постанови та скасувати постанову ВО1 152087 від 19.10.2012 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав, просить їх задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просить в позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк для подання заяви на постанову серії ВО1 152087 від 19.10.2012 року, тому що вона не мала можливості оскаржити її раніше.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість винесеної постанови, вважає, що позов підлягає задоволенню, постанову по справі про адміністративне правопорушення слід скасувати, а справу провадженням закрити.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 06.06.2012 року поміняла прізвище із «Баран» на «Рибіцька», про що свідчить свідоцтво про зміну прізвища.

19.10.2012 року інспектор ДАІ склав протокол про адміністративне правопорушення, де вказав, що 19.10.2012 року ОСОБА_2 в м. Бережани по вул. Тернопільська, керуючи автомобілем порушила вимогу дорожнього знаку «Зупинка заборонена», чим допустив порушення ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Одночасно з протоколом про адміністративне правопорушення 19.10.2012 року інспектором ДАІ була винесена постанова серії ВО1 152087 по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої позивача ОСОБА_2 було визнано винною у вчинені правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255 грн.

Виносячи одночасно з протоколом постанови по справі про адміністративне правопорушення інспектором ДАІ було порушено право позивача, передбачене частиною 1 статті 268 КУпАП, яка передбачає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, а також при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, що в даній ситуації при складанні одночасно протоколу та винесення постанови інспектором ДАІ було неможливим і є порушенням процесуальних норм.

Відповідачем не представлено належних доказів про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, в той час, коли відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Відповідач в судовому засіданні не довів суду, що позивач порушив ПДР України. Позивач свою вину заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, оцінивши зібрані докази, вважає, що заявлені вимоги слід задоволити.

Оскільки згідно ПДР України, вимушена зупинка це припинення руху, транспортного засобу через його технічний стан, або небезпеку, що створюється вантажем, який перевозиться, станом водія (пасажира) або перешкодою на дорозі.

Як встановлено в судовому засіданні позивач в м. Бережани по вул. Тернопільська, керуючи автомобілем здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знака «Зупинка заборонена», оскільки автомобіль почав працювати з перебоями і по технічних причинах не міг продовжувати рух. Також при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення було порушено процесуальні норми, а тому суд вважає що постанову серії ВО1 152087 по справі про адміністративне правопорушення від 19.10.2012 року про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в сумі 255 гривень слід скасувати, а справу провадженням закрити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 160, 161, 163 КАС України, ст. ст. 9, 33, 34, 35, 245, 247, 291, 292, 293, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВО1 152087 від 19.10.2012 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 255 гривень штрафу, а справу провадженням закрити.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя