Справа № 809/2000/15
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2017 р. Справа № 809/2000/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кафарського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Федів А.В.,

представника позивача Лаврука В.В.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 4 289,41 грн., -

ВСТАНОВИВ:

18.05.2015 Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську первинно звернулась до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в сумі 4289,41грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за результатами документальної перевірки встановлено неподання відповідачем декларації про майновий стан та доходи за 2013 рік та несплату податку на доходи фізичних осіб із отриманих в 2013 році доходів. Згідно податкового повідомлення-рішення № від 10.12.2014 року відповідачу визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 3295,53 грн. за основним платежем та 993,88 грн. за штрафними санкціями, які позивач просить стягнути.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.06.2015 в задоволенні позову позивачу відмовлено (а.с. 52-55).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.06.2015 - без змін (а.с. 98-100).

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 05.07.2017 частково задовольнив касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, скасував постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.06.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 175-178).

Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 13.07.2017 призначив дану справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач заперечень щодо задоволення адміністративного позову не подала, позовні вимоги визнала, просила розстрочити суму, заявлену до стягнення.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд зазначає наступне.

Податковим органом проведено перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб з отриманих доходів за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 громадянки ОСОБА_2. В ході перевірки, перевіряючими органами встановлено порушення податкового законодавства, а саме: неподання відповідачем декларації про майновий стан та доходи за 2013 рік та несплату податку на доходи фізичних осіб із отриманих в 2013 році доходів.

За результатами перевірки складено акт №1020/09-15-17-02-01/НОМЕР_1 від 28.11.2014 (а.с.11-13).

Судом встановлено, що на підставі вказаного акта перевірки позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.12.2014 за №, яким відповідачу визначено грошове зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 3 295,53 грн. за основним платежем та 993,88 грн. за штрафними санкціями.

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаної норми, податковий орган надіслав ОСОБА_2 податкову вимогу за № 12391-25 від 16.01.2015, яку отримано відповідачем 29.01.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи (а.с.7).

Суд зазначає, що згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповдно до ч. 1 ст. 138 КАС України, предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Таким чином, предметом даного адміністративного позову є стягнення податкового боргу, а предметом доказування є обставини, які свідчать про наявність такого податкового боргу та підстави, які дають можливість стягнути відповідний борг.

Так, суд звертає увагу, що податковий орган, обґрунтовуючи наявність встановлених порушень, у акті перевірки зазначив, що відповідачем у 2013 році одержано дохід у вигляді додаткового блага в сумі 20734,88 грн. від ТОВ "Українська мікрофінансова мережа", а саме прощеного боргу згідно адресованого та отриманого відповідачем повідомлення про анулювання боргу за договором фінансового кредиту №221 від 24.10.2012.

При цьому податковим органом встановлено, що відповідачем не подано річну декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік. Обов'язок такого подання позивач обґрунтовує отриманим у 2013 році доходом відповідача у вигляді прощеного боргу.

Судом встановлено, що у відповідності до листа-повідомлення ТОВ "Українська мікрофінансова мережа" (а.с. 31), який отримано відповідачем 19.03.2014, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.30), ОСОБА_2 повідомлено, що згідно договору фінансового кредиту №221 від 24.10.2012 відповідачу анульовано борг в сумі 20 734,88 грн. та повідомлено про необхідність самостійної сплати податку в розмірі 15% (17%) від суми анульованого боргу та відобразити його у річній податковій декларації за 2013 рік.

У відповідності до п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Слід зазначити, що згідно із абзацом "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Суд також зазначає, що згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

З цього приводу, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що податкове повідомлення-рішення від 10.12.2014 за № відповідачем не оскаржено, і відповідно донараховані суми зобов'язання є узгодженими. Проте добровільно відповідач їх не сплатила.

Відтак, Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області правомірно звернулась до суду з даним позовом.

Згідно п. 87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до п. 87.2 ст. 87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Нормами п. 95.2 ст. 95 ПК України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, право на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу з фізичної особи - платника податків виникає у податкового органу через 60 календарних днів з моменту надіслання або вручення такому платнику податкової вимоги.

Як свідчать матеріали справи, ДПІ у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області даної норми не порушила, адже податкову вимогу від 16.01.2015 за № 12391-25, надіслано 28.01.2015 та отримано відповідачем 29.01.2015 (а.с.7), а в суд позивач звернувся 18.05.2015, тобто після спливу 60 календарних днів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 4 289,41 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід державного бюджету України заборгованість в сумі 4 289 (чотири тисячі двісті вісімдесят дев'ять) грн. 41 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 28.07.2017.