Справа № 816/1187/17
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2017-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 липня 2017 рокум. ПолтаваСправа №816/1187/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Полтавський обласний центр зайнятості про визнання незаконною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1М.) звернулась до суду з позовом до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (надалі - відповідач, УДВС), третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Полтавський обласний центр зайнятості про визнання незаконною та скасування постанови від 27.06.2017 ВП №40466245 про закінчення виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спірна постанова не відповідає вимогам закону та прийнята передчасно, оскільки державний виконавець не вчинив всіх залежних від нього дій з метою примусового виконання вимог виконавчого листа №816/2296/13-а.

Відповідач позов не визнав, у письмових запереченнях представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Зазначила, що спірна постанова відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", прийнята відповідно до приписів пункту 11 частини першої статті 39, статті 63 названого Закону, у зв'язку з невиконанням боржником вимог виконавчого документа та з огляду на неможливість виконання судового рішення у справі №816/2296/13-а без участі боржника.

У судове засідання 27.07.2017 зявилась представник відповідача, проти позову заперечувала.

Позивач надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на неявку в судове засідання позивача та третьої особи, беручи до уваги відсутність потреби заслухати в судовому засідання пояснення свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Суд встановив, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 у справі №816/2296/13-а задоволено позов ОСОБА_1 до Полтавського ОЦЗ про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії. Визнано незаконними дії Полтавського ОЦЗ в частині відмови виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані у 2011 році дні відпустки та зобов'язати Полтавський ОЦЗ виплатити їй компенсацію за невикористані в 2011 році дні відпустки /а.с. 35-37/.

На виконання даного судового рішення Полтавським окружним адміністративним судом 16.10.2013 видано виконавчий лист №816/2296/13-а /а.с. 28-29/.

Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області від 29.10.2013 ВП №40466245 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №816/2296/13-а /а.с. 30-31/.

Вказаною постановою боржника зобов'язано самостійно виконати рішення суду в 7-денний строк з моменту винесення постанови. Зобов'язано посадових осіб юридичної особи-боржника надати до ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області копії документів про виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні відпустки в 2011 році.

18.11.2013 Полтавський ОЦЗ надіслав до ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області листа, яким повідомив про виконання пункту 2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.10.2013 ВП №40466245, оскільки в добровільному порядку перераховано стягувачу ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 473,27 грн за невикористані в 2011 році дні відпустки, на підтвердження чого надав копію платіжного доручення від 12.11.2013 №2663 /а.с. 32-33/.

Листом від 26.11.2013 уповноважений представник стягувача ОСОБА_2 звернувся до ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області з листом, в якому вказав, що його довірительку ОСОБА_1 було ознайомлено з наказом Полтавського ОЦЗ від 11.11.2013, за яким їй надано компенсацію лише за 13 календарних днів, а не за 18 днів, як про те зазначено у постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 у справі №816/2296/13-а /а.с. 34/. З урахуванням наведеного, звертав увагу на невиконання боржником вимог виконавчого документа у повному обсязі.

20.12.2013 державний виконавець ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області звернувся до Харківського апеляційного адміністративного суду із заявою вих. №12338 про роз'яснення постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 у справі №816/2296/13-а, посилаючись на те, що у резолютивній частині судового рішення не зазначено за яку саме кількість календарних днів боржник зобов'язаний виплатити грошову компенсацію стягувачу /а.с. 45-46/.

На час розгляду заяви про роз'яснення рішення суду державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області 20.12.2013 прийнято постанову про зупинення виконавчого провадження №40466245 /а.с. 47/.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2014 у справі №816/2296/13-а у задоволенні заяв ОСОБА_1 та ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області про роз'яснення постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 у справі № 816/2296/13-а відмовлено /а.с. 49-50/.

Постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області від 22.04.2014 поновлено виконавче провадження №40466245 з виконання виконавчого листа №816/2296/13-а /а.с. 56/.

22.04.2014 старшим державним виконавцем направлено вимогу вих. №4844, якою Полтавський ОЦЗ зобов'язано повідомити відділ, за яку кількість календарних днів невикористаної у 2011 році відпустки (13 чи 18) виплачено компенсацію ОСОБА_1 платіжним дорученням від 12.11.2013 №2663; повідомити про заходи, які вживаються боржником для виконання рішення суду; провести нарахування та виплату грошової компенсації за невикористані у 2011 році дні відпустки ОСОБА_1; у разі неможливості виконання рішення суду зобов'язано надати обґрунтовані пояснення про причини такого невиконання /а.с. 57-58/.

На виконання вимоги директор Полтавського ОЦЗ листом від 06.05.2014 №ОЦЗ-15-1688/0-14 повідомила ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області, що виконуючи постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 у справі №816/2296/13-а про виплату компенсації за невикористані у 2011 році дні відпустки, Полтавський ОЦЗ виходив з розрахунку 13 календарних днів. З огляду на неоднозначність резолютивної частини постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 по справі №816/2296/13-а просила звернутися до суду із заявою про встановлення порядку та способу виконання судового рішення /а.с. 59-60/.

За вих. від 15.05.2014 №5577 державний виконавець звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання судового рішення /а.с. 63-65/.

Постановою державного виконавця від 15.05.2014 виконавче провадження №40466245 зупинено на час розгляду судом заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення /а.с. 66/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.06.2014 /а.с. 67-68/, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2014 /а.с. 69-71/, у задоволенні заяви ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області про встановлення способу і порядку виконання рішення суду у справі №816/2296/13-а відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 03.09.2014 у справі №816/2296/13-а відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Полтавського ОЦЗ про скасування вищевказаних рішень /а.с. 72-73/.

Постановою державного виконавця від 28.07.2016 виконавче провадження №40466245 поновлено.

28.07.2016 державний виконавець направив боржнику вимогу вих. №9116, аналогічну за змістом попередній вимозі від 22.04.2014 вих. №4844 /а.с. 75-76/.

Листом від 04.08.2016 №ОЦЗ-17-3021/0-16 директор Полтавського ОЦЗ повідомила про виконання приписів постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 у справі №816/2296/13-а щодо забезпечення компенсації за невикористані ОСОБА_1 у 2011 році дні відпустки в грошовому еквіваленті /а.с. 77-79/.

Постановою державного виконавця від 31.05.2017 у ВП №40466245 на боржника, за невиконання судового рішення, накладено штраф у розмірі 5100,00 грн та зобовязано виконати вимоги судового рішення упродовж десяти робочих днів, а також повідомлено боржника про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення /а.с. 80-81/.

У зв'язку з відсутністю відомостей про виконання боржником вимог судового рішення, державний виконавець постановою від 27.06.2017 наклав на Полтавський ОЦЗ штраф у розмірі 10200,00 грн /а.с. 82-83/.

Крім того, державним виконавцем 27.06.2017 надіслано до ГУНП в Полтавській області повідомлення про вчинення посадовими особами Полтавського ОЦЗ кримінального правопорушення /а.с. /.

Постановою державного виконавця від 27.06.2017 виконавче провадження №40466245 закінчено на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" - у зв'язку з невиконанням боржником судового рішення та з огляду на неможливість його виконання без участі боржника.

Не погодившись з даною постановою державного виконавця, позивач оскаржила її до суду.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню субєкта владних повноважень та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

05.10.2016 набув чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII.

Відповідно до пунктів 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень названого Закону, рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Як визначено пунктом 11 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Зокрема, даною статтею визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII визначає особливий порядок виконання судових рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії. Зокрема, названий Закон зобовязує державного виконавця після закінчення строку для добровільного виконання перевірити виконання боржником вимог виконавчого документа та у разі його невиконання - прийняти рішення про накладення на боржника штрафу. При цьому у постанові про накладення штрафу державний виконавець вказує на необхідність виконання судового рішення протягом 10 робочих днів та попереджає боржника про кримінальну відповідальність.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою державного виконавця від 31.05.2017 у ВП №40466245 на Полтавський обласний центр зайнятості, за невиконання судового рішення, накладено штраф у розмірі 5100,00 грн та зобовязано боржника виконати вимоги судового рішення упродовж десяти робочих днів, а також повідомлено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення /а.с. 80-81/.

Частиною третьою статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У свою чергу, відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

У зв'язку з відсутністю відомостей про виконання боржником вимог судового рішення, державний виконавець, постановою від 27.06.2017, наклав на Полтавський ОЦЗ штраф у розмірі 10200,00 грн /а.с. 82-83/.

Крім того, державним виконавцем 27.06.2017 надіслано до ГУНП в Полтавській області повідомлення про вчинення посадовими особами Полтавського ОЦЗ кримінального правопорушення /а.с. /.

Суд також звертає увагу на те, що державний виконавець у межах виконавчого провадження №40466245 звертався до суду із заявами про розяснення судового рішення /а.с. 45-46, 63-65/, встановлення способу та порядку його виконання. Однак, у задоволенні відповідних заяв судом відмовлено /а.с. 49-50, 67-73/.

За таких обставин, суд відхиляє як необґрунтовані твердження позивача про те, що державний виконавець не звертався до суду із заявою про встановлення способу виконання судового рішення у справі №816/2296/13-а.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

А відповідно до пункту 1 частини другої цієї статті, виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У взаємозв'язку з даними положеннями Закону України "Про виконавче провадження" суд також звертає увагу на приписи частини другої статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, державний виконавець має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені Законом України "Про виконавче провадження", зокрема, вчиняти виключно ті виконавчі дії, що безпосередньо передбачені у законі.

У даній справі державний виконавець вчинив всі залежні від нього дії з метою примусового виконання судового рішення у справі №816/2296/13-а.

З приводу посилань позивача на те, що державний виконавець з метою належного виконання вимог судового рішення у справі №816/2296/13-а мав би відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України звернутись до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд звертає увагу на таке.

Згідно з частиною четвертою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити як вимоги про зобовязання відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів.

Позивачем в адміністративній справі №816/2296/13-а було заявлено вимогу саме про зобовязання Полтавського ОЦЗ виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані у 2011 році дні відпустки, а не про стягнення такої компенсації. Судом розглянуто дану позовну вимогу та ухвалено рішення про їх задоволення.

До того ж, суд зауважує, що в ухвалі Полтавського окружного адміністративного суду від 16.06.2014 у справі №816/2296/13-а судом фактично вказано на відсутність підстав для ухвалення будь-якого рішення у порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, у тому числі, й щодо зміни порядку виконання судового рішення.

Окрім того, Верховний Суд України у постанові від 11.11.2014 у справі 21-394а14 зазначив, що зміна на підставі статті 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобовязання здійснити виплату із зобовязання на стягнення такої виплати є незаконною.

Згідно з частиною першою статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, у державного виконавця були відсутні підстави для звернення до суду із заявою (поданням) про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №816/2296/13-а.

У контексті даного спору суд акцентує увагу на те, що наведені вище вимоги абзацу третього частини третьої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" зобовязують державного виконавця у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, двічі накласти на боржника штраф за невиконання рішення, надіслати до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та закінчити виконавче провадження.

Наведена норма закону є імперативною, а тому в силу приписів частини другої статті 19 Конституції України є обовязковою до виконання державним виконавцем.

Суд враховує, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 у справі №816/2296/13-а, на виконання якої Полтавським окружним адміністративним судом 16.10.2013 видано виконавчий лист №816/2296/13-а, зобовязано Полтавський обласний центр зайнятості виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані в 2011 році дні відпустки.

Виходячи зі змісту резолютивної частини судового рішення, його виконання без участі боржника є неможливим.

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що спірна постанова прийнята державним виконавцем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України "Про виконавче провадження". А тому, підстави для її скасування відсутні.

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини дев'ятої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Даною нормою встановлено процесуальну можливість судового контролю за виконанням субєктом владних повноважень судового рішення, що є складовою "права на суд" у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Натомість, позивач з відповідною заявою до Полтавського окружного адміністративного суду не зверталась.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з цим, як визначено частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, відповідно до принципу змагальності кожна зі сторін повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

З урахуванням наведеного, суд зауважує, що зібраними у справі письмовими доказами у їх сукупності підтверджено правомірність спірного рішення відповідача.

Натомість позивачем у ході судового розгляду справи на надано належних та допустимих доказів на спростування доводів відповідача та підтвердження обґрунтованості позовних вимог.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 повністю.

Підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 122, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Полтавський обласний центр зайнятості про визнання незаконною та скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) О.О. Кукоба