Справа № 804/294/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2017 р. Справа № 804/294/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.,
при секретарі Виноградовій Т.В.,
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Трейд-Пак" до ОСОБА_2 об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення, -
Приватне підприємство «Трейд-Пак» (далі ПП «Трейд-Пак», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка в судовому засіданні замінена правонаступником ОСОБА_2 об'єднаною державною податковою інспекцією м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ОСОБА_2 ОДПІ, відповідач).
Вказаний адміністративний позов передано на розгляд судді Барановського Р.А.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.
Розпорядженням в.о. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2017 року №1372д призначено повторний автоматизований розподіл справи №804/294/17, у зв`язку із перебуванням судді Барановського Р.А. у відпустці по догляду за дитиною.
Ухвалою суду справу прийнято до провадження суддею Бондар М.В. і призначено до судового засідання.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до частини 4 статті 128 КАС України неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. Представником відповідача надані суду письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначено, що відповідно до поданої платником звітності від 15.05.2015 року №151420908 сума нарахованого єдиного внеску за квітень 2015 року складала 273534,38 грн. Станом на 20.05.2015 року підприємством сплачено єдиний внесок за квітень 2015 року в сумі 171294,55 грн., що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 102239,83 грн., яка була погашена в повному обсязі 05.06.2015 року. Доводи позивача, викладені в позові, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Позивачем не зазначено, яку норму закону або підзаконного нормативного акта відповідачем було порушено.
Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
15.05.2015 року ПП «Трейд-Пак» подано до контролюючого органу засобами електронного звязку звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за квітень 2015 року, в якому вперше було застосовано понижуючий коефіцієнт 0,608 (а.с.10-11).
В рядку 3 вказаного звіту позивачем нараховано суму єдиного внеску у розмірі 152480,13 грн., що складається з нарахованої заробітної плати за звітний період у розмірі 644446,23 грн., помноженої на понижуючий коефіцієнт 0,608, донарахування до мінімальної заробітної плати за звітний період у розмірі 649,62 грн., помноженого на загальний коефіцієнт ЄСВ 37,96%, ЄСВ, нарахованого на заробітну плату інвалідів 1243,58 грн., та ЄСВ, нарахованого на суми допомоги по тимчасовій непрацездатності 2251,76 грн.
Як пояснено представником позивача в судовому засіданні, у звіті за квітень 2015 року у програмі «M.E.Doc», за допомогою якої звіт сформовано та направлено до ОСОБА_2 ОДПІ, помилково було сформовано автоматичний розрахунок полів, через що після закриття звіту програма самостійно перерахувала звіт згідно проценту нарахування, встановленому для підприємства, без врахування понижуючого коефіцієнта 0,608, тобто податковий орган отримав звіт з помилковими показниками (а.с.12-14).
Вищевказані обставини, у тому числі числові показники звітів та право на застосування позивачем понижуючого коефіцієнту, в ході розгляду даної справи відповідачем жодним чином не заперечувалися та не спростовані.
Не погоджуючись з рішенням відповідача ПП «Трейд-Пак» оскаржило його в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Дніпропетровській області, рішенням від 28.11.2016 року №7770/10/04-36-10-01-09 про результати розгляду скарги, рішення відповідача від 24.10.2016 року скасовано на 570,78 грн., в іншій частині скаргу позивача залишено без задоволення (а.с.29-32).
Вважаючи рішення відповідача про нарахування штрафу та пені протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 4 Закону №2464-VI позивач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
Згідно із підпунктами 1, 4 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів у строки, в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади.
Частиною 8 статті 9 Закону №2464-VI передбачено, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом для позивача є календарний місяць.
Разом з тим, з 13.03.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці» від 02.03.2015 року №219-VІІІ (далі Закон №219- VІІІ).
Змінами, внесеними Законом №219-VIII доповнено розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464 пунктом 9-5, яким встановлено, що по 31 грудня 2015 року при нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам та/або при нарахуванні винагороди за цивільно-правовими договорами, допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у звязку з вагітністю та пологами розмір єдиного внеску, встановлений частиною пятою та абзацом другим частини шостої статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» для платників єдиного внеску, визначених в абзацах другому, третьому, четвертому та сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, застосовується з понижуючим коефіцієнтом.
Коефіцієнт щомісячно обчислюється платниками самостійно, за такою формулою:
коефіцієнт = СмБН(зо)2014/БН(зо), де:
СмБН(зо)2014 - середньомісячна база нарахування єдиного внеску для платника у 2014 році в розрахунку на одну застраховану особу - це сума нарахованої заробітної плати, винагород за виконану роботу (надані послуги) за цивільно-правовими договорами, допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у звязку з вагітністю та пологами, на яку нараховується єдиний внесок/кількість звітних місяців платника в 2014 році/СмК(зо)2014;
БН(зо) - база нарахування єдиного внеску на одну застраховану особу за місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід) та/або винагорода за цивільно-правовим договором, - це сума нарахованої заробітної плати, винагород за виконану роботу (надані послуги) за цивільно-правовими договорами, допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у звязку з вагітністю та пологами, на яку нараховується єдиний внесок у звітному місяці 2015 року/кількість застрахованих осіб платника у звітному місяці 2015 року, яким нараховані виплати;
СмК(зо)2014 - середньомісячна кількість застрахованих осіб платника за 2014 рік - це сумарна кількість застрахованих осіб, яким нараховані виплати у кожному місяці в 2014 році/кількість звітних місяців платника в 2014 році;
СмП(зо)2014 - середньомісячний платіж на одну застраховану особу у 2014 році - це сума нарахованого єдиного внеску за 2014 рік/кількість звітних місяців платника в 2014 році/СмК(зо)2014;
СП(зо)м - середній платіж на одну застраховану особу у звітному місяці - це сума нарахованого єдиного внеску у звітному місяці 2015 року/кількість застрахованих осіб у звітному місяці 2015 року, яким нараховані виплати.
У разі застосування коефіцієнта платник єдиного внеску зазначає про це в звіті.
Тобто, положеннями зазначеного Закону платникам єдиного внеску надано право на зменшення навантаження на фонд оплати праці, шляхом застосування роботодавцем коефіцієнта понижуючої ставки єдиного внеску.
В даному випадку, як стверджує позивач та не спростовано відповідачем, ПП «Трейд-Пак» з метою застосування понижуючого коефіцієнту було виконано всі умови, встановлені пунктом 9-5 розділу VІІІ Перехідних положень Закону №2464, в редакції Закону №219-VІІІ, у зв'язку з чим в квітні 2015 року підприємство отримало право на застосування понижуючого коефіцієнта 0,608.
Як вже зазначалось, при складанні позивачем ОСОБА_3 про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за квітень 2015 року в програмі "M.E.Doc" була допущена технічна помилка, а саме не було враховано понижуючого коефіцієнту.
Зокрема, після закриття звіту програма самостійно перерахувала звіт та при розрахунку суми єдиного внеску було зазначено суму єдиного внеску в розмірі 37,96% без врахування понижуючого коефіцієнта 0,608 (37,96%*0,608=23,08%).
Оновлені форми звітності, що передбачають можливість декларування зобов`язань з ЄСВ з застосуванням понижуючого коефіцієнта, були затверджені Наказом Мінфіну від 14.04.2015 року №435 "Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" й набули чинності 30.04.2017 року (Офіційний вісник України, 2015, №32 від 30.04.2015 року).
Програмне забезпечення "M.E.Doc" було приведене у відповідність з вимогами законодавства, що б дозволяло подавати звіти з застосуванням понижуючого коефіцієнта, лише 03.06.2017 року, що підтверджується відомостями про оновлення комп`ютерної програми "M.E.Doc" (а.с.92).
Таким чином, програмою "M.E.Doc" було помилково завищено суму єдиного внеску у зв'язку з не врахуванням понижуючого коефіцієнта 0,608.
Відповідно до складеної бухгалтерської довідки, було нараховано ЄСВ на суму 246,60 грн.
За умовами складання звіту, позивачем в рядку 2.2.1 збільшено базу нарахування ЄСВ на суму 649,62 грн., якої не вистачало до розміру мінімальної заробітної плати (1218 грн. 568,38 грн. фактична зарплата) й на цю суму нараховано ЄСВ, при цьому до такого нарахування понижуючий коефіцієнт не було застосовано.
Проте, при перерахуванні звіту, в рядку 2.2.1 база нарахування ЄСВ була зменшена на суму 649,62 грн., які було нараховано ОСОБА_4, а тому рядок 8 ОСОБА_3 (сума 273534,38 грн.) був зменшений на 246 грн.
Тому при виправленні звіту за квітень в травневому звіті 2015 року, ПП «Трейд-Пак» врахувало й це виправлення, що зменшило базу нарахування ЄСВ.
Таким чином, за наслідками поданого звіту з ЄСВ за квітень 2015 року, ПП «Трейд-Пак» своєчасно сплатило задекларовану суму в розмірі 176435,67 грн.
Наведені обставини стосовно виконання позивачем умов для застосування понижуючого коефіцієнту, а також числові показники звітів та правильність обрахування їх позивачем, факт сплати позивачем сум єдиного внеску з урахуванням понижуючого коефіцієнту, ОСОБА_2 ОДПІ в порядку виконання обов'язку, визначеного частиною 2 статті 71 КАС України, жодним чином не заперечувались та не спростовані належними та допустимими доказами; судом протилежного не встановлено.
В контексті наведеного суд зазначає, що об'єктом правопорушення, визначеного пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI, є правовідносини щодо несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску.
Об'єктивна сторона даного правопорушення сформульована як бездіяльність - несплата грошових зобов'язань у передбачених Законом розмірах.
Відповідальність за приписами пункту 2 частини 11 статті 25 цього Закону настає, якщо платник податків не сплатить або несвоєчасно сплатить передбачені Законом суми.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно сплачено єдиний внесок за квітень 2015 року із застосуванням понижуючого коефіцієнта.
Технічна помилка, допущена у звіті з єдиного внеску з юридичних осіб, не є правопорушенням у розумінні пункту 2 частини 11 статті 25 Закону №2464-VI, оскільки визначена позивачем сума грошового зобов'язання перерахована до бюджету у визначений Законом строк та у повному обсязі.
З наведеного вбачається, що рішення відповідача не ґрунтується на нормах законодавства України та фактично призводить до нарахування штрафів за відсутності порушення законодавства, що суперечить вимогам частини 2 статті 19 Конституції України.
Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування спірного рішення.
У звязку із задоволенням адміністративного позову, суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 ОДПІ, документально підтверджені судові витрати судовій збір, сплачений згідно платіжного доручення №2789 від 19.12.2016 року у розмірі 1378 грн. та платіжним дорученням №208 від 26.01.2017 року у розмірі 222 грн. (а.с.3,67).
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Приватного підприємства «Трейд-Пак» до ОСОБА_2 об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення задовольнити повністю.
Присудити на користь Приватного підприємства «Трейд-Пак» за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 18 липня 2017 року.

Суддя ОСОБА_5