Справа № 810/614/17
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/614/17 Головуючий у 1-й інстанції: Виноградова О. І.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губська О. А.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до управління соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про зобов'язання УСЗН Іванківської РДА оформити та направити подання до Департаменту соціального захисту населення Київської ОДА для встановлення статусу та видачі позивачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 3 категорії; зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Київської ОДА розглянути подання та прийняти рішення про надання позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії та видати посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, однак, оскаржувану постанову суду - змінити в частині мотивування з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, позивач є особою, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що підтверджується копію посвідчення, наявного в матеріалах справи, Серії НОМЕР_1 (а. с. 7).

17 листопада 2015 р. йому було встановлено ІІІ групу інвалідності, причиною якої є захворювання, пов'язане із впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 30 жовтня 2015 р. № 4753 (а. с. 89).

10.03.2016 р. позивач звернувся до Департаменту соціального захисту населення Київської ОДА з заявою, в якій просив видати посвідчення потерпілого 1 категорії серії А (а. с. 46).

12.04.2016 р. позивач звернувся до УСЗН Іванківської РДА з заявою, в якій просив прийняти документи на підтвердження 3 категорії потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС (а. с. 45).

31.06.2016 р. листом № 05-59-1185 Департамент соціального захисту населення Київської ОДА, розглянувши заяву про видачу посвідчення 1 категорії, повідомив позивача про відмову у видачі у зв'язку з тим, що при розгляді документів, поданих для оформлення посвідчення 1 категорії, були виявлені нові обставини щодо терміну проживання позивача на території забрудненої зони, за наслідками проведеної перевірки встановлено, що довідка № 22441 від 26.12.1993 р., на підставі якої було видано посвідчення категорії 3, була видана безпідставно (а. с. 64 - 65).

Від УСЗН Іванківської РДА на адресу позивача відповідь не надходила.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

За нормами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи:

1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1;

2) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;

- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);

- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2;

3) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали:

- у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів;

- у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів;

- у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів;

- на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році,

а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які:

- постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

- постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3;

4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Як вбачається з вказаної норми, категорія 3 встановлюється для осіб, що, в тому числі, проживали на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років станом на 01.01.1993 р.

Вказаний Закон не пов'язує категорію 3 з отриманням особою інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи та не передбачає для позивача можливості отримання іншого посвідчення постраждалого 3 категорії, відмінного від наявного у позивача.

З тексту позовної заяви та апеляційної скарги, досліджених колегією суддів, вбачається, що позивач просить суд адміністративної юрисдикції зобов'язати відповідачів вчинити дії щодо видачі посвідчення 3 категорії.

В той же час, матеріали справи не містять жодних доказів про те, що посвідчення Серії НОМЕР_1 було визнано у встановленому законодавством порядку недійсним.

Суд також позбавлений можливості змінювати позовні вимоги позивача на власний розсуд.

Відмовляючи у задоволенні позову за результатами встановлення у позивача відсутності права на отримання посвідчення 1 категорії серії А, суд першої інстанції вказаної обставини не врахував, що призвело до неправильного вирішення спору, зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджується відсутність спору в цій частині.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв'язку з некоректністю заявлених позовних вимог через відсутність предмету спору, не зачіпаючи при цьому правовідносин, які не є предметом оскарження позивачем.

Відтак, не надаючи оцінку наявності у позивача права на отримання посвідчення 1 категорії, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної інстанції не спростовують позицію суду першої інстанції, проте, мотиви, які були використані судом першої інстанції при ухваленні законного рішення, суперечать нормам матеріального права, з огляду на що підлягають зміні.

У відповідності до п. 1 статті 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення частково не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, однак, до неправильного вирішення справи це не призвело, а тому наявні підстави для його зміни в мотивувальній частині.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 203, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПО С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року змінити в частині мотивування.

В іншій частині постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.