Справа № 814/704/17
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

25 липня 2017 року Справа № 814/704/17

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Марича Є.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариство з обмежено відповідальністю "ТД-Мережа", АДРЕСА_1,Миколаїв,54029

доГоловне управління Державної Фіскальної служби у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6,Миколаїв,54001

проскасування податкового повідомлення-рішення від 20.12.2016р. № НОМЕР_1,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД-Марежа» (далі-позивач, ТОВ) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі-відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.12.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у перевіряємий період мало місце лише несвоєчасне обнулення сум за даними Z-звітів, що сталося в результаті збою алгоритму програмного забезпечення фіскального реєстратора розрахункових операцій, тобто не з вени позивача. Також, відповідачем протиправно застосовано до позивача штрафні санкції на підставі Указу Президента України від 12.06.2016 №436/95.

До суду відповідач надав письмові заперечення. Просив відмовити в задоволенні позову.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні. Суд вважає, що в адміністративній справі достатньо матеріалів для її розгляду в письмовому провадженні.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

05 грудня 2016 року податковою проведено перевірку ТОВ «ТД-Мережа» щодо дотримання вимог здійснення платниками податків розрахункових операції, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів, за результатами якої складено акт перевірки №0261/14-29/14/39783197.

Згідно висновків акту, податковою встановлено порушення п.п.2.6 п.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. №637, а саме неоприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій (далі-КОРО) №р12 та №р13 на загальну суму 36323,73 грн.

На підставі висновків викладених в акті ГУ ДФС у Миколаївській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 20.12.2016 року.

Не погодившись з вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання його протиправним та скасування.

На думку суду, оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення податковим органом винесено правомірно, та з урахуванням положень чинного законодавства, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для визначення контролюючим органом позивачу спірних сум штрафних санкцій послугувало встановлення факту не оприбуткування ТОВ готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями)визначено Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. №637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005р. за №40/10320 (зі змінами та доповненнями) відповідно до п.1.2 якого оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій; касова книга - документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі; книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки. Форму відповідної книги обліку доходів і витрат установлено Державною податковою адміністрацією України; книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг); розрахункова книжка - належним чином зброшурована та прошнурована книжка, зареєстрована в органах державної податкової служби України, що містить номерні розрахункові квитанції, які видаються покупцям у визначених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" випадках, коли не застосовуються реєстратори розрахункових операцій.

Пунктами 3.1-3.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. №637 касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Згідно з п.п.4.1-4.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. №637 з метою забезпечення здійснення розрахунків готівкою підприємства повинні мати касу, а їх керівники мають забезпечити належне облаштування цієї каси та надійне зберігання готівкових коштів у ній.

Зберігання в касі готівки та інших цінностей, що не належать цьому підприємству, забороняється.

Усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі.

Записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі.

Пунктом 7.15 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. №637 передбачено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (РК), визначено в пункті 2.6 цього Положення.

Згідно з п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

З метою подальшого вдосконалення організації готівкового обігу, зміцнення касової дисципліни, підвищення ефективності контролю за додержанням суб'єктами господарської діяльності встановленого порядку ведення операцій з готівкою у національній валюті, посилення відповідальності за додержання ними норм з регулювання обігу готівки та виконання своїх зобов'язань перед бюджетами і державними цільовими фондами Президентом України видано Указ «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995року №436/95 (зі змінами та доповненнями), згідно зі статтею 1 якого встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу,у тому числі, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що у разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, відповідно до вимог глави 4 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. №637, оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. У випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО.

Якщо готівку проведено через РРО і в КОРО на підставі фіскаль них звітних чеків, однак у день одержання готівкових коштів не проведено по касовій книзі, таку готівку оприбутковано в касі підприємства несвоєчасно.

У разі якщо готівку проведено через РРО, зроблено відповідний запис у касовій книзі в день надходження готівки, однак не проведено в КОРО на підставі фіскальних звітних чеків, такий випадок може кваліфікуватися як неповне оприбуткування.

Невиконання будь-якої з вищеозначених дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке абзацом 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995року №436/95 передбачена відповідальність.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові від 01 квітня 2014року (справа №21-54а14), від 04 листопада 2015року (справа №21-3680а15)

Зокрема, як вбачається з наявних у матеріалах справи документів, встановлено не оприбуткування готівкових коштів у КОРО №300190023р12 від 03.06.2016 р. на суму 10793,98 грн. та №300190023р13 від 07.11.2016 р. на суму 25529,75грн. (арк .с .45-85).

Позивачем не надано належного доказу на підтвердження своєї позиції щодо протиправності вищезазначених висновків податкової. У позовній заяві позивач посилається на не справність апарату РРО, однак суд не приймає таке пояснення в якості належного доказу з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4.11 розділу II Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 14.06.2016 №547, у розділі 4 книги ОРО, зареєстрованої на РРО, обліковуються ремонти, роботи з технічного обслуговування, а також перевірки конструкції та програмного забезпечення РРО.

Графи 1 - 5 заповнює особа, яка здійснює ремонт, технічне обслуговування або перевірку, графи 6 та 7 - працівник суб'єкта господарювання після відновлення працездатності РРО.

У разі виходу РРО з ладу графи 1, 2 заповнює працівник суб'єкта господарювання безпосередньо після виходу РРО з ладу. За потреби до розділу 4 книги ОРО може вноситися додаткова інформація.

В порушення вищезазначених норм позивачем не було заповнено відповідні графи розділу 4 книги ОРО.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Є.В. Марич