Справа № 591/1349/17
Суддя: Прокудіна Н. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/1349/17
Провадження № 2-а/591/313/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі

головуючого судді Прокудіної Н.Г.

при секретарі - Майборода А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про поновлення строку звернення до суду, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту» у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є учасником бойових дій, користується пільгами відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і має право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту». Разом з тим, йому в 2016 році було виплачено таку допомогу в розмірі 920 грн., згідно розмірів зазначеної допомоги, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань». Таку виплату він вважає незаконною, тому і звернувся з даним позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити.

Відповідач надіслав до суду свої письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що заявлені позивачем позовні вимоги не визнає. Пояснив, що відповідач здійснив виплату щорічної допомоги в розмірі з дотриманням норм Бюджетного кодексу України та в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141.

Суд, заслухав представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 12 жовтня 2015 року, та користується пільгами, встановленими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с.4).

Позивач має право на отримання щорічної разової грошової допомоги відповідно до положень вказаного закону. Спору про право на отримання щорічної разової грошової допомоги між сторонами немає, спір про розмір вказаних виплат виник у 2016 році.

В 2016 році до 5 травня ОСОБА_1 була здійснена виплата щорічної разової грошової допомоги в розмірі 920 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань». Дана обставина визнається сторонами.

При розгляді справи, суд враховує, що відповідно до ст.17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виплата даного виду допомоги здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Частинами першою та другою статті 23 Бюджетного Кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Стаття 4 Бюджетного кодексу України зазначає, що при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цьому кодексу та закону про Державний бюджет України.

Відповідачем виплачена позивачу щорічна разова допомога в розмірі 920 грн. 00 коп..

Позивач звернувся до Департаменту соціального захисту населення та 10.03.2017р. на його ім.'я надіслано лист, де зазначено, що його звернення з питань виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року розглянуто.

Виплата разової грошової допомоги здійснена у розмірі 920 грн. 00 коп..

Однак рішення не було прийнято.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

При цьому вбачається, що ефективним засобом захисту є такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

З огляду на встановлені обставини справи для повного захисту порушеного права позивача слід вийти за межі позовних вимог, в силу приписів ст. 11 КАС України, суд вважає необхідним для забезпечення дієвого захисту прав та інтересів позивача зобов'язати Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради розглянути звернення ОСОБА_1 з питання виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року та прийняти відповідне рішення.

Саме така редакція резолютивної частини постанови з одного боку забезпечить повний та дієвий захист прав позивача на призначення допомоги, а з іншого боку відповідатиме змісту ст. 105 КАС України.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Дана правова позиція узгоджується з позицією Верховного суду України, викладеної в постанові від 22.04.2014 року.

Поновити строк, так як Департаментом соціального захисту населення на ім.'я позивача 10.03.2017р. надіслано лист щодо його звернення з питань виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року та роз'яснено право оскаржити відповідь до органу вищого рівня або ж до суду.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Чинне законодавство регламентує певний порядок перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суду відповідачем не надано доказів прийняття рішення, у відповідності до норм чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 2, 5-11, 69-72, 158-163, 99, 100 КАС України, Конституцією України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради розглянути звернення ОСОБА_1 з питання виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст виготовлено та підписано 21 липня 2017 року.

Суддя Н.Г.Прокудіна