Справа № 809/769/17
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2017 р. №809/769/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Бунич Т.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Чорній О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

16.05.2017 року ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування припису.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно винесений припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 04.04.2017 року, який слід скасувати.

Представник позивача заявлені вимоги підтримав з мотивів, зазначених в адміністративному позові. Суду пояснив, що припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 04.04.2017 року винесений відповідачем незаконно, оскільки в порушення вимог КУпАП інспектором не було повно і всебічно з'ясовано всі обставини справи, що мають істотне значення для вирішення справи, а вказаний припис, акт перевірки та протокол складені без присутності позивача. Тому вважає, що припис від 04.04.2017 року слід визнати протиправним та скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених в письмовому запереченні. Вказала, що припис, згідно якого позивача зобов'язано усунути виявлені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, складено правомірно, оскільки ОСОБА_3 порушено вимоги Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме здійснено добудову кімнати без зареєстрованої декларації про початок будівельних робіт. Крім того зазначила, що всі процесуальні документи складалися відповідачем в присутності позивача, що підтверджується підписами свідків та матеріалами фотофіксації. Просила у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних мотивів.

Судом встановлено, що головним інспектором будівельного нагляду Мандриком І.І. 04.04.2017 відповідно до ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та згідно з Порядком № 553 на підставі наказу № 236-Г проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за адресою: АДРЕСА_1

За результатами перевірки складено акт від 04.04.2017 року згідно якого ОСОБА_3 виконано реконструкцію квартири, а саме прибудовано на стовпчастому фундаменті кімнату без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 34 3акону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.34 3акону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорії складності.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553.

Відповідно до пп.1, 2 Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням, зокрема, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки (п.8,16 Порядку).

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівне діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних і норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та. будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (п.17 Порядку).

На виконання данї норми інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення та припис від 04.04.2017 року, яким зобов'язано позивача усунути виявленні порушення вимог законодавства до 04.06.2017 року шляхом подання декларації про початок виконання будівельних робіт або повернення до попереднього стану.

Як встановлено судом та не заперечувалось в судовому засіданні представником позивача будівельні роботи, а саме прибудовано кімнати на стовпчастому фундаменті за адресою: АДРЕСА_1 проведені ОСОБА_3 без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Посилання представника позивача на те, що відповідно до акту від 21.03.2017, складеного комісією «ЖЕО №1», будівельні роботи з реконструкції балкону проведені в січні 2011 року, тобто до набрання чинності 12.03.2011 року Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", а тому обов'язок зареєструвати декларацію про початок виконання будівельних робіт у позивача не виник, суд відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-експлуатаційні організації не наділені повноваженнями щодо надання висновків, складання актів, тощо з метою встановлення дати будівництва, оскільки такими повноваженнями згідно чинного законодавства наділені виключно інженери технічної інвентаризації та відповідні експертні організації. Зокрема, п. 1.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.01.2001 № 127 наведено випадки проведення технічної інвентаризації, одним із яких є бажання замовника.

Відповідно до п. 1.4. технічна інвентаризація об'єктів нерухомого майна проводиться суб'єктами господарювання, у складі яких працює один або більше відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури, які пройшли професійну атестацію у Мінрегіоні України та отримали кваліфікаційний сертифікат відповідно до статті 17 Закону України "Про архітектурну діяльність" та постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 554 "Деякі питання професійної атестації відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури".

Разом з цим, статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні через два місяця з дня його виявлення.

У відповідності до листа Міністерства юстиції України від 01.12.2003 №22- 34-1465 в адміністративному праві розрізняють продовжувані і триваючі адміністративні правопорушення наступним чином.

Продовжуваним адміністративним правопорушенням називають ряд ідентичних правопорушень, які вчиняються неодноразово з однаковою метою, формою вини, тими ж суб'єктами і які складають у сукупності єдине правопорушення (наприклад, дрібне розкрадання державного або колективного майна).

Триваючим адміністративним правопорушенням є правопорушення, пов'язане з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, самовільне будівництво будинків або споруд), вони припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто такі правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Такий стан продовжується тривалий час, протягом якого винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Таким чином, строк притягнення до адміністративної відповідальності при триваючому правопорушенні обчислюється з моменту, коли посадовій особі інспекції державного архітектурно-будівельного контролю стало відомо про факт скоєння адміністративного правопорушення.

Враховуючи вказані норми відповідачем винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення №55/1009/07-43/2017 від 13.04.2017 року за порушення п.2 ч. 1 ст. 34 3акону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн.

Також суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що акт перевірки, протокол та припис від 04.04.2017 не складалися у присутності позивача, оскільки у матеріалах перевірки, у графі «у присутності», зазначено гр. ОСОБА_3, однак згідно матеріалів адміністративної справи позивач відмовилась від отримання матеріалів перевірки в результаті чого їх направлено поштовою кореспонденцією, також присутність позивача підтверджується підписами свідків та фотофіксацією, здійсненою при проведені позапланової перевірки.

Крім того суд зазначає, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації - з моменту прийняття його до експлуатації; коли ж право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації - з моменту такої реєстрації. До виникнення права власності на новозбудоване майно право власності існує лише на матеріали, обладнання, та інше майно, що було використано в процесі будівництва (ст. 331 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруді, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудоваі або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч.2 вищевказаної статті, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Таким чином суд вважає, що позивачем порушено вимоги статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме проведено будівельні роботи без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, а відтак припис від 04.04.2017 року про усунення вказаних порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил відповідачем винесено правомірно.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позову відмовити

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя /підпис/ Гундяк В.Д.

Постанова складена в повному обсязі 24.07.2017.