Справа № 804/5922/16
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 р. Справа № 804/5922/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про скасування рішень, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:
визнати протиправним і скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, який є частиною Акту перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 29 червня 2016 р. № 000006;
визнати протиправною і скасувати Постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 05 вересня 2016 року № 12;
В обґрунтування позову зазначено, що позивачем виконано вимоги ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» та жодне з положень законодавства не було ним порушено під час звернення ОСОБА_2. Крім того, згідно акту оцінки технічного стану встановлено, що виявлені сліди механічного пошкодження внаслідок порушення правил та умов експлуатації. Таким чином, відсутні підстави стверджувати, що позивач не розглянув вимоги споживача, про що зазначено в Акті перевірки в якості підстави для складення припису та постанови.
Відповідач надав заперечення в яких зазначив, що дії Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області відповідають нормам діючого законодавства України та є правомірними, а оскаржувані рішення винесено обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві. Крім того, представник позивача не заперечував щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд вирішив розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що На підставі Направлення № 112 на проведення перевірки від 24.06.2015р. Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області здійснена позапланова перевірка магазину «COMFY» ТОВ «Комфі Трейд», розташованого за адресою: м. Дніпро, Набережна Січеславська, 31-а. Підставою проведення перевірки було звернення споживача громадянина ОСОБА_3
30.06.2016 року Відповідачем складено Акт № 000006 перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів датований 29.06.2016 р., в розділі 1. «Порушення вимог законодавства, виявлені під час перевірки» на сторінках 2,3 Акту перевірки зазначено, що: «У своєму зверненні гр. ОСОБА_3 скаржився на відмову з боку ТОВ «Комфі Трейд» здійснити заміну холодильника під час гарантійного строку, який вийшов з ладу. В ході перевірки керуючим магазину надано пояснення, згідно з яким гр. ОСОБА_3 у разі виявлення недоліків у товарі запропоновано звернутися до авторизованого сервісного центру. Також, у поясненні зазначено, що гр. ОСОБА_3 не надав жодного документу про стан товару. Разом з тим Закон України «Про захист прав споживачів» не встановлює за споживачем обовязок у разі виявлення недоліків, надавати продавцю будь-які документи про стан товару. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону у разі виявлення протягом гарантійного строку недоліків споживач має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків. Уразі виявлення істотних недоліків:1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) заміну товару на такий же товар, або аналогічний. Відповідно до ч.14 ст.8 Закону вимоги споживача, передбачені ст.8 Закону не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені ч.1 ст. 8 ) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення правил користування товаром, або його зберігання. На момент перевірки продавцем не доведено, що недоліки у товарі виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Разом з тим споживачеві запропоновано самому звернутися до сервісного центру, після чого надати до магазину «Комфі» акт про стан товару. Враховуючи вищевикладене на момент перевірки встановлено відмову споживачу в реалізації його прав, установлених ч.l ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів».
У зв'язку з відмовою споживачу в реалізації його прав, установлених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» в Акті перевірки надано Припис (який викладений в розділі IV Акту перевірки, і є складовою чистиною цього акту) згідно п.3 якого, Позивача зобовязано усунути порушення прав споживача ОСОБА_3
Як вбачається з матеріалів справи, гр. ОСОБА_3 29.02.2016 року звернувся до магазину «Comfy» з письмовою заявою про заміну товару - холодильника, торгової марки Samsung, моделі RB31FERMDSS/WT, на інший/аналогічний товар, що є у магазині, на яку надана офіційна відповідь № 2263 п-03/07 від 28.03.2016 р., в якій зазначалося, що на даний час немає даних про наявність у товарі - холодильнику, торгової марки Samsung, моделі RB31FERMDSS/WT - істотних недоліків, які виникли з вини виробника (продавця, виконавця), необхідних для задоволення його вимог, а також висловлювалось прохання до гр. ОСОБА_3, у разі виявлення у роботі товару недоліків або невідповідність його заявленим виробником технічним характеристикам, звернутися до авторизованого сервісного центру, для проведення технічної діагностики товару, встановлення факту наявності у товарі недоліку, оскільки на час звернення гр. ОСОБА_3 не надано жодного документу, акту авторизованого сервісного центру виробника про стан товару - холодильника, торгової марки Samsung, моделі RB31FERMDSS/WT. Взагалі на даний час не відомо, чи є недолік у товарі, що саме стало причиною цього недоліку, і чи підлягає недолік усуненню по гарантії виробника, оскільки причинами недоліку іноді може бути і порушення умов гарантії (потрапляння рідини, механічні пошкодження, втручання не уповноважених виробником осіб та ін.).
Додатково гр. ОСОБА_3 повідомлено, що у разі виявлення у товарі - холодильнику, торгової марки Samsung, моделі RB31FERMDSS/WT, уповноваженим авторизованим сервісним центром істотних недоліків, він буде мати право на заміну товару або розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплаченої за товар грошової суми. Якщо в товарі буде виявлений недолік, який не є істотним і підлягає безкоштовному усуненню, у нього буде право на безкоштовне усунення недоліків (гарантійний ремонт).
ОСОБА_3 не звернувся до магазину «Comfy» з актом авторизованого сервісного центру про наявність у товарі істотних недоліків, які виникли з вини виробника (продавця, виконавця), а також не звернувся з вимогою про відправлення ними товару до сервісного центру, для проведення його технічної діагностики, встановлення факту наявності у товарі недоліку.
Позивачем зазначено, що для прискорення вирішення питання ОСОБА_2 Вих. № 3001 п-03/07 від 29.06.2016р., було запропоновано гр. ОСОБА_3 передати його товар у сервісний центр через магазин з метою проведення діагностики, встановлення факту наявності у товарі недоліку.
Крім того, позивачем був наданий офіційний запит до уповноваженого сервісного центру компанії Samsung - TOB «Алва Сервіс» щодо виконання обстеження товару ОСОБА_2. ТОВ «Алва Сервіс» надана відповідь, відповідно до якої ОСОБА_2 тричі звертався до сервісного центру зі скаргами на товар. Спеціалісти сервісного центру двічі виїжджали за адресою місцезнаходження ОСОБА_2 з метою обстеження його товару та, у випадку необхідності, виконання гарантійних ремонтних робіт щодо товару. Спеціалістами сервісного центру встановлено, що недоліків спричинених при виготовленні холодильника, які можна було віднести до категорії виниклих з вини виробника ні у першому, ні у другому випадку зафіксовано не було. В обидвох випадках було зафіксовано недолік, який виник з вини споживача - недбале відношення до використання холодильника. Також сервісним центром підтверджено, що усунення вказаного недоліку в рамках гарантійних зобов'язань виробника є неможливим; істотний недолік в товарі відсутній. На підтвердження вказаних відомостей ТОВ «Алва Сервіс» було надано копії Актів обстеження товару ОСОБА_2 від 30.12.2016 та 26.01.2016р.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 5 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що Держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. Захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право зокрема, давати суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів; накладати на суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Механізм здійснення державного контролю посадовими особами Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів та її територіальних органів за додержанням законодавства про захист прав споживачів суб`єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, визначає Порядок проведення перевірок у суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов`язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затверджений Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012р. № 310 (далі Порядок).
Відповідно до п. 3.2. вищевказаного Порядку, при описі виявлених порушень вимог законодавства повинні бути зазначені нормативно-правові акти чи нормативні документи, вимоги яких порушені, їх повне найменування та реєстраційний номер. Зміст порушення має бути конкретизований та викладений відповідно до норм законодавства. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів та документів не допускаються. Опис порушень закінчується аргументованими висновками з посиланням на відповідні законодавчі, нормативно-правові акти та нормативні документи.
Згідно п. 3.6 Порядку на підставі акта, який складено за результатами проведення перевірки, під час якої виявлено порушення вимог законодавства, посадовою особою, яка проводила перевірку, дається керівнику суб'єкта господарювання припис про усунення порушень.
Припис - це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи до суб'єкта господарювання щодо усунення порушень законодавства.
Припис не передбачає застосування санкцій до суб'єкта господарювання. Заходи в приписі керівнику суб'єкта господарювання, спрямовані на забезпечення суб'єктом господарювання належних умов своєї діяльності відповідно до вимог нормативно-правових актів і документів, повинні бути сформульовані конкретно і в стислій формі.
На підставі підп. 4.2.1 п. 4.2 за результатами перевірки відповідно до виявлених порушень керівником органу з питань захисту прав споживачів або його заступником приймаються рішення про: - видання суб'єкту господарювання обов'язкового для виконання припису про припинення порушень прав споживачів.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваним приписом до акта від 29.06.2016 року №000006 зобов'язано позивача усунути порушення прав споживача ОСОБА_3
Відповідно до п.4.3. Порядку у разі коли суб'єкт господарювання своєчасно не надав письмового підтвердження про виконання припису щодо усунення виявлених порушень або не виконав такий припис, керівником органу з питань захисту прав споживачів приймається рішення про проведення повторної перевірки. За результатами повторної перевірки приймаються передбачені законодавством відповідні рішення.
В порушення вказаної норми, відповідачем не була призначена повторна перевірка, а одразу прийнята Постанова про накладення стягнень передбачених статтею 23 закону України «Про захист прав споживачів». Підтвердженням того, що повторна перевірка не призначалась і не проводилась є той факт, що в самій постанові зазначено, що вона винесена на підставі акту від 29.06.2016 року №000006. Тобто, спірна постанова прийнята з порушенням процедури її прийняття, що визначена чинним законодавством.
Щодо виявлених відповідачем порушень, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Як встановлено судом, згідно акту оцінки технічного стану встановлено, що виявлені сліди механічного пошкодження внаслідок порушення правил та умов експлуатації, тобто не з вини виробника товару (продавця, виконавця).
Таким чином, відсутні підстав стверджувати, що позивач не розглянув (задовольнив) вимоги споживача, про що зазначено в Акті перевірки в якості підстави для складення Припису.
Позивач розглянув звернення споживача, надав відповідь на звернення, жодного разу не відмовив споживачу, пропонував різні варіанти для задоволення його законних вимог, що не було прийнято до уваги відповідачем.
Разом з цим, відповідно до п. 35, 38 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», затвердженого 3 серпня 2011 року Постановою Кабінету Міністрів України №845 для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень, Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету за рахунок і в межах бюджетних призначено, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.
Таким чином, керуючись положеннями ч. 2, 3 ст. 162 КАС України суд вважає за необхідне винести постанову, яка б гарантувала дотримання та захист прав, свобод, інтересів особи, яка звернулася за судовим захистом саме шляхом стягнення інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 1045,40 грн. з Державного бюджету України шляхом списання коштів з рахунку Державної казначейської служби для відшкодування шкоди, завданої фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6 визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним і скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, який є частиною Акту перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 29 червня 2016 р. № 000006.
Визнати протиправною і скасувати Постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 05 вересня 2016 року № 12.
Стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 2756,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1