Справа № 207/1567/16-а(2-а/207/47/16)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2017 рокусправа № 207/1567/16-а(2-а/207/47/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

за участю:

представника відповідача: Карпенко І.О.

позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 грудня 2016 року у справі №207/1567/16-а (2а/207/47/16) за позовом ОСОБА_2 до Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії , -

в с т а н о в и в:

03 червня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати дії відповідача щодо розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії за вислугу років ОСОБА_2 і перерахунку пенсії - протиправними, зобов'язати відповідача провести йому перерахунок пенсії за вислугу років згідно п. «д» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувались внески на державне соціальне страхування або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженим постановою КМУ від 20.04.2005 року №306 «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при цьому суми заробітної плати, виплачені за час знаходження у відпустках та відгулах, які виплачувались перед наданням відпусток та відгулів, розділити на кількість місяців знаходження у відпустках та відгулах, взявши для обчислення пенсії період страхового стажу, за який враховується заробітна плата (дохід) - 1985 - 1989 роки, починаючи з 07.04.2014 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що при призначенні пенсії позивачу відповідач обчислив розмір пенсії виходячи із розміру заробітної плати за періоди з листопада 1981 року по листопад 1986 року. Між тим, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, визначається за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії, позивач бажає, щоб для призначення пенсії був обраний дохід за період 1985 -1989 роки, оскільки заробітна плата за той період часу є більшою. Також, на думку позивача, відповідачем було невірно визначено розмір його доходу, отриманий у зв'язку з відгулами та відпустками. Позивач вважає, що відповідачем було неправомірно визначено розмір заробітної плати (доходу) для обчислення розміру пенсії, що призвело до зменшення розміру призначеної пенсії та порушення прав позивача.

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено: визнано дії відповідача щодо розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії за вислугу років ОСОБА_2 і перерахунку пенсії - протиправними, зобов'язано відповідача провести позивачу перерахунок пенсії за вислугу років згідно п. «д» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувались внески на державне соціальне страхування або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженим постановою КМУ від 20.04.2005 року №306 «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при цьому суми заробітної плати, виплачені за час знаходження у відпустках та відгулах, які виплачувались перед наданням відпусток та відгулів, розділити на кількість місяців знаходження у відпустках та відгулах, взявши для обчислення пенсії період страхового стажу, за який враховується заробітна плата (дохід) - 1985 - 1989 роки, починаючи з 07.04.2014 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що розрахунок заробітної плати позивачу здійснено згідно з ст. 40, 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» шляхом порівняння заробітної плати за довідкою №06-06/297 від 20.03.2013 року за період з 01.11.1981 року по 30.11.1986 року (як найвигідніший варіант із періоду з 1981 року по 31.12.1989 року), з 01.04.2003 року по 31.05.2004 року, з 01.02..2008 року по 29.02.2008 року, з 19.03.2010 року по 08.09.2010 року, 01.03.2013 року по 31.03.2014 року (за даними системи персоніфікованого обліку з урахуванням даних про сплату страхових внесків до ПФУ) та середньомісячної заробітної плати по народному господарству за відповідний період. Відповідач зазначає, що надана позивачем Довідка про заробітну плату позивача від 20.03.2013 року не відповідає вимогам Порядку №306, оскільки в ній не зазначені підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи, відтак, відповідачем, на його думку, було вірно обчислено розмір заробітної плати для умов визначення розміру пенсії позивачу.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачем протоколом від 18.11.2015 року призначено позивачу пенсію з 07.04.2014 року на підставі п. «д» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням архівних довідок про заробітну плату, виданих Архівним відділом адміністрації Радянсько-Гаванського муніципального району Хабаровського краю.

Розмір призначеної позивачу пенсії становить 1 790.11. грн..

Не погодившись з розміром розрахованої пенсії позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням періоду страхового стажу, за який враховується заробітна плата (дохід) з листопада 1981 року по листопад 1986 року, з урахуванням розміру заробітку згідно архівної довідки.

Відповідач листом від 22 березня 2016 №2184/03/13, відмовив позивачу в проведенні перерахунку пенсії з посиланням на те, що згідно Порядку №306 документом, що підтверджує виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи, є довідка підприємства, установи організації про заробітну плату (дохід) із зазначенням підстав для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи. Підставою для виплати заробітної плати може виступати: законодавчий або інший нормативно-правовий акт, положення про оплату праці, яким на момент виплати особі заробітної плати (доходу) було передбачено проведення остаточного розрахунку за результатами певного періоду (кварталу, півріччя, року) або закінчення роботи: цивільно-правовий договір. В зв'язку з тим, що в довідках відсутні посилання на підставу нарахування заробітної плати на момент призначення позивачу пенсії було проведено розрахунок заробітної плати згідно ст. 40-41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вважаючи відмову відповідача в проведенні перерахунку пенсії позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем довідки про заробітну плату змістовно відповідають вимог чинного законодавства. Відтак, відповідач не має підстав для відмови позивачу в проведенні перерахунку пенсії з урахування наданих довідок, із використанням розміру заробітку за обраний позивачем період роботи, та на підставі п. 8 Порядку №306, поділивши суму заробітку (доходу) позивача виплачену за періоду перебування у відпустках та відгулах на кількість днів перебування у відпустках та відгулах.

Суд апеляційної інстанції вирішуючи спір між сторонами виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи позивач фактично не згоден з порядком розрахунку відповідачем суми заробітної плати (доходу) який враховується для визначення розміру пенсії за вислугу років.

Позивач зазначає, що фактично відповідачем не було застосовано приписи Порядку №306 в частині визначення заробітної плати особі, період роботи якої перевищує календарний місяць, а саме не було поділено розмір рейсового заробітку на кількість місяців перебування в рейсі, а розмір коштів, виплачений за час перебування у відпустках та відгулах на кількість місяців знаходження у відпустках та відгулах.

Так, відповідно до абзацу 2 пункту 2 статті 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми закону, постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2005 року № 306 затверджено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць (далі Порядок).

Абзацами 1 і 2 пункту 5 вищевказаного Порядку встановлено, що його дія поширюється на таких осіб, що до 1 липня 1998 року отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, зокрема тих, що працювали в сільському господарстві, були зайняті на сезонних роботах, працювали у старательських артілях, виконували роботи (надавали послуги) за цивільно-правовими договорами та сплачували внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом абзацу 1 пункту 3 Порядку для обчислення пенсії із врахуванням заробітної плати (доходу), що виплачена за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць (далі - робота), особа звертається із заявою до відповідного управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі в місті.

У відповідності до пункту 5 Порядку до заяви додаються документи, що підтверджують виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи.

Документом, що підтверджує виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи для осіб, зазначених у пункті 1 цього Порядку, - довідка підприємства, установи, організації про заробітну плату (дохід), оформлена згідно з додатком до Порядку, із зазначенням підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи.

Водночас, згідно з положеннями пунктів 5, 6 Порядку, у разі коли у пенсійній справі особи зберігається довідка про заробітну плату (дохід) чи інші документи, що підтверджують факт отримання заробітної плати (доходу) за результатами роботи, така довідка чи документи можуть використовуватися для перерахунку пенсії за рішенням управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі в місті.

Підставою для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи, що зазначаються у довідці, може бути: законодавчий або інший нормативно-правовий акт чи положення про оплату праці, яким на момент виплати особі заробітної плати (доходу) було передбачено проведення остаточного розрахунку за результатами певного періоду (кварталу, півріччя, року) або після закінчення роботи; цивільно-правовий договір.

Виходячи зі змісту вищезазначених правових норм, перелік документів, що підтверджують виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи не є вичерпним, а для перерахунку пенсії можуть використовуватися і інші документи, що підтверджують факт отримання заробітної плати (доходу) за результатами роботи, за умови, якщо вони містять достовірні відомості про підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи та зберігаються у пенсійній справі.

Встановлені обставини справи свідчать, що у період з у період з з 31.07.1980 р. по 14.12.1980 р., з 08.05.1981 р. по 12.05.1981 р., з 18.01.1982 р. по 20.01.1982 р., з 04.01.1984 р. по 09.01.1984 р., з 03.10.1985 р. по 04.10.1985 р., з 26.05.1986 р. по 29.06.1986 р., з 25.11.1986 р. по 22.12.1986 р., з 19.05.1987 р. по 25.05.1987 р., з 07.09.1988 р. по 15.09.1988 р., з 05.01.1990 р. по 11.01.1990 р., з 18.01.1990 р. по 18.03.1990 р., з 12.01.1990 р. по 17.01.1990 р., з 19.03.1990 р. по 16.04.1990 р. працював матросом у Совгаванській базі океанічного рибальства (зараз Акціонерне товариство «Південна -Східна компанія з морських ресурсів» (АТ «Морські ресурси») на ЮМРТ «Мис Бобров», БМРТ «Тимлат», БАНТМ «Іван Людніков», БМРТ «Урал», БАТМ «Баженовськ».

Для умов призначення пенсії позивачем до управління ПФУ було надано довіки архівного відділу «Администрации Советско-Гаванского муніципального района Хабаровкого края» про розмір заробітної плати, які зберігаються в матеріалах пенсійної справи, сума заробітку в довідках проставлена в місяці закінчення промислового рейсу, оскільки нарахування заробітної плати відбувалось за результатами роботи за рейс (період).

Отже, позивач, як особа, яка працювала рейсово, період його роботи становить більше ніж календарний місяць, має право на розрахунок заробітної плати, яка враховується для визначення пенсії, у визначений Порядком №306 спосіб.

Відповідно до п. 8 Порядку, заробітна плата (дохід), що підлягає зарахуванню до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, визначається шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи.

Між тим, відповідач, не застосовував п. 8 Порядку №306 для визначення заробітку позивача, який може бути враховано для призначення пенсії, призначив пенсію позивачу розрахувавши заробітну плату на загальних підставах згідно ст. 40 та 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та відмовив йому в розрахунку розміру пенсії з урахуванням заробітку визначеному відповідно до Порядку №306.

Застосовуючи загальні підстави визначення заробітку, який враховується для призначення пенсії, відповідач виходив з того, що надані позивачем довідки не містять в собі підстав нарахування заробітної плати, визначених Порядком №306, тому розмір заробітку не може розраховуватись виходячи із приписів порядку.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки надані позивачем довідки про розмір заробітної плати, видані архівною установою, містять необхідні відомості, передбачені Порядком, зокрема, у них зазначений розмір заробітної плати, виплаченої за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, зазначено підстави для нарахування заробітної плати. Суд зауважує, що в архівній довідці зазначено підстави для її видачі із посиланням на ті документи, які зберігаються в архівній установі.

Ці довідки недійсними або недостовірними не визнавались та згідно з пунктом 5 Порядку належать до інших документів, що можуть використовуватися для перерахунку пенсії за рішенням управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі в містах і зберігаються в матеріалах пенсійної справи.

Відтак, відповідачем при призначенні пенсії позивачу було безпідставно не застосовано Порядок №306 при обрахуванні сум заробітку (доходу) який враховується для призначення пенсії.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання протиправними дій відповідача щодо проведення розрахунку розміру заробітку, який враховується для призначення пенсії і вважає, що суд обґрунтовано зобов'язав відповідача здійснити позивачу перерахунок розміру пенсії з урахування Порядку №306.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії із застосуванням Порядку №306 саме у приведений ним спосіб: шляхом ділення заробітної плати, нарахованої за час перебування у відпустках та відгулах на кількість місяців перебування у відпустках та відгулах не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з встановлених обставин справи спірні відносини між сторонами виникли саме з підстав незастосування відповідачем при обчислення розміру заробітку, який враховується для призначення пенсії Порядку №306. Тобто, порушення прав та законних інтересів позивача полягає саме в тому, що відповідачем не було застосовано приписи Порядку №306, а визначено розмір заробітку на загальних підставах згідно ст. 40-41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, враховуючи те, що ст. 6 КАС України передбачено, що в судовому порядку підлягає захисту саме порушене право особи, суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги про зобов'язання відповідача провести перерахунок у визначений позивачем в прохальній частині позову спосіб є передчасними. Також суд зазначає, що зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням заробітку, визначеного згідно Порядку №306 є належним та достатнім способом захисту порушених прав та інтересів ОСОБА_2.

Стосовно вимог позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок його пенсії взявши для обчислення пенсії стаж, за який враховується заробітна плата (дохід) за період з 1985-1989 роки, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Позивач зазначає, що відповідачем неправомірно для обчислення пенсії враховано період заробітку з 1981 року по 1989 рік, в той час як він бажає, що для обчислення пенсії пенсійним органом було використано період страхового стажу з 1985-1989 роки, оскільки цей період є більш вигіднішим.

Так, відповідно до приписів ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Отже, за бажанням особи, яка звернулась за призначенням пенсії для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Особа яка має бажання щодо застосування пенсійним органом при обчисленні його пенсії заробітку за певний періоду страхового стажу, який вона вважає найвигіднішим, звертається до управління ПФУ з відповідною заявою.

Згідно ст. 44 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Між тим, ні з відповіді пенсійного органу на звернення позивача, ні з матеріалів пенсійної справи не вбачається, що позивач порушував питання щодо проведення відповідачем призначення (перерахунку) пенсії із обранням іншого певного періоду страхового стажу для обчислення розміру пенсії за його бажанням, а матеріали справи не містять в собі відмови пенсійного органу в проведенні такого призначення (перерахунку).

Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів на предмет вирішення відповідачем питання стосовно врахуванням при призначенні пенсії або її перерахунку заробітку за період страхового стажу з 1985-1989 роки за бажанням позивача, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підстави для задоволення позову в цій частині - відсутні. При цьому суд вважає за можливе роз'яснити позивачу, що він має право звернутись до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії з урахуванням в розмірі пенсії заробітку (доходу) за період 60 місяців страхового стажу, який він вважає найвигіднішим.

Стосовно доводів відповідача про порушення позивачем строків звернення до суду з адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи пенсію позивачу було призначено на виконання рішення суду 18.11.2015 року з 07.04.2014 року, виплату пенсію за період з 07.04.2014 року було здійснено в грудні 2015 року.

Таким чином, про невідповідний розмір пенсії призначеної та нарахованої з квітня 2014 року, а отже і про порушення своїх прав, позивач дізнався в грудні 2015 року, після отримання пенсії.

До суду з адміністративним позовом позивач звернувся 03.06.3016 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду визначеного КАС України, який починає свій перебіг з грудня 2015 року - моменту коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підстави для залишення позовних вимог ОСОБА_2 без розгляду - відсутні.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції слід скасувати в частині задоволених позовних вимог про зобов'язання відповідача поділити суми заробітної плати, виплачені за час знаходження у відпустках та відгулах, які виплачувались перед наданням відпусток та відгулів, на кількість місяців знаходження у відпустках та відгулах, взявши для обчислення пенсії період страхового стажу, за який враховується заробітна плата (дохід) - 1985 - 1989 роки. В іншій частині постанову суду слід залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 грудня 2016 року у справі 207/1567/16-а (2а/207/47/16) скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 про зобов'язання Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області поділити суми заробітної плати, виплачені за час знаходження позивача у відпустках та відгулах, які виплачувались перед наданням відпусток та відгулів, на кількість місяців знаходження у відпустках та відгулах, взявши для обчислення пенсії період страхового стажу, за який враховується заробітна плата (дохід) - 1985 - 1989 роки та в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

В іншій частині постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 грудня 2016 року у справі 207/1567/16-а (2а/207/47/16) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко