Справа № 802/921/17-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

19 липня 2017 р. Справа № 802/921/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Желіховського В.М.,

представника відповідача: Лепетухи Я.В.,

представника третьої особи: Скляра О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області про зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

07.06.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Після припинення шлюбних стосунків син ОСОБА_3 залишився проживати із матір`ю. Згідно із довідки Летичівської селищної ради №183 від 25.04.2017 року, ОСОБА_1 , син ОСОБА_4 та її батьки з вересня 2016 року проживають без реєстрації по АДРЕСА_1 . В квітні 2017 року, після звернення до Служби у справах дітей Вінницької міської ради, ОСОБА_1 стало відомо, що її син ОСОБА_4 зареєстрований за місцем проживання разом із батьком за адресою: АДРЕСА_2 з 11.10.2016 року по теперішній час. Позивачка вказує, що вона була і залишається зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Зауважила, що вона не давала згоду на реєстрацію сина ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . В Департамент адміністративних послуг разом з ОСОБА_2 позивачка не ходила і нічого не підписувала. Крім того, вона не могла фізично давати згоду у присутності особи, яка приймає заяву, оскільки в період з 06.10.2016 року по 21.10.2016 року перебувала за кордоном, що підтверджується відмітками в її закордонному паспорті. Також зауважила, що місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з батьком не визначалось рішенням органу опіки чи суду.

23.05.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради із скаргою на вчиненні реєстраційні дії. З отриманого листа-відповіді №Н-04-40705/01-04 від 30.05.2017 року дізналася, що її звернення від 23.05.2017 року залишено без розгляду, оскільки Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради вважав свої дії правомірними.

Таким чином, на думку позивачки, приймаючи рішення про реєстрацію малолітнього ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , відповідач не надав належної оцінки відсутності законних підстав для такої реєстрації, тобто діяв необґрунтовано та вчинив дії, які порушують права позивачки, з огляду на що, вона звернулася до суду з даним адміністративним позовом, у якому просила зобов`язати Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 та зняти його з реєстраційного обліку за цією адресою.

Ухвалою суду від 09.06.2017 року відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 та Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області.

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимого, посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві, та просили задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача заперечувала щодо задоволення позовних вимог, на її думку, протиправність в діях відповідача відсутня. В матеріалах справи містяться письмові заперечення представника відповідача на адміністративний позов (а.с. 30-32).

Представник третьої особи у судовому засіданні просив адміністративний позов задовольнити, зауваживши при цьому, що реєстрація місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведена з порушенням вимог законодавства, що є підставою для її скасування.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи, оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Свідоцтва про народження виданого 27 вересня 2016 року, серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , про що свідчить Свідоцтво про шлюб видане 23 вересня 2012 року, серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січня 2016 року у справі №127/26216/15-ц, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Вподальшому, ОСОБА_1 з ОСОБА_2 повторно зареєстрували шлюб, згідно Свідоцтва про шлюб виданого 23 вересня 2016 року, серії НОМЕР_3 (а.с. 10).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2017 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно довідки Летичівської селищної ради №183 від 25.04.2017 року, ОСОБА_1 та її сім`я з вересня 2016 року проживають без реєстрації по АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Згідно відомостей паспорта громадянина України ОСОБА_1 , її місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 12-13).

Місце реєстрації ОСОБА_2 , згідно даних паспорта громадянина України зазначено АДРЕСА_2 .

11.10.2016 року Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради здійснено реєстрацію місця проживання малолітнього ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

23.05.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради із скаргою на вчиненні реєстраційні дії стосовно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 18).

Листом №Н-04-40705/01-04 від 30.05.2017 року, у відповідь на скаргу позивачки, її було проінформовано, що 11.10.2016 року адміністратором Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради за зверненням ОСОБА_2 було проведено реєстрацію місця проживання його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 на підставі документів, визначених Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016 року.

До заяви про реєстрацію було долучено копію рішення суду про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 , матір`ю дитини, та клопотання ОСОБА_2 , в якому зазначено про відсутність інформації щодо місцезнаходження ОСОБА_1 . Відсутність останньої в Україні, на момент проведення реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , також підтверджується документами, копії котрих додано позивачкою до звернення.

Реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 , було проведено з дотриманням вимог Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016 року, виходячи з інтересів та з метою захисту конституційних прав малолітньої дитини та громадянина України, забезпечення медичної та соціальної допомоги.

Враховуючи вищезазначене, звернення позивачки від 23.05.2017 року щодо скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено без розгляду (а.с. 19).

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо реєстрації місця проживання її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року №1382-IV (далі - Закон №1382), громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що у разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник).

Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг):

письмову заяву;

документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження;

квитанцію про сплату адміністративного збору;

документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації;

військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі подання заяви представником особи додатково подаються:

документ, що посвідчує особу представника;

документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі).

Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Згідно ст. 10 Закону правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних ля цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 11 вказаного Закону, реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації (далі орган реєстрації) в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі.

Згідно п. 2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22.11.12 року №1077, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто.

При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно-довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС.

Відомості про реєстрацію дитини, яка не досягла 14 років, вносяться до картки реєстрації того з батьків, з ким реєструється місце проживання дитини, та до адресної картки.

До адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС надсилаються відомості про реєстрацію місця проживання того з батьків, з ким реєструється місце проживання дитини, у графу 14 цих відомостей вноситься інформація про дитину (прізвище, ім`я, по батькові, стать, дата і місце народження).

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, затверджено Правила реєстрації місця проживання та Порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, які визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Пунктом 18 Правил визначено перелік документів, які подаються для реєстрації місця проживання.

Зокрема, особа або її представник подає:

1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6,7 або 8;

2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження;

3) квитанцію про сплату адміністративного збору;

4) документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників);

5) військовий квиток або посвідчення про прописку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку;

6)заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

Також, вказаним пунктом Порядку передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи.

Пунктом 11 Правил реєстрації місця проживання передбачено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Під час вчинення оскаржуваної дії, відповідачем було враховано інформацію щодо розірвання шлюбу між позивачкою та ОСОБА_2 , та клопотанням останнього, у якому зазначалось про відсутність інформації щодо місцезнаходження ОСОБА_5 .

Тобто, відповідачем не було отримано письмової згоди матері дитини щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитини позивачки, яка не досягла 14 років, а також не вжито заходів щодо з`ясування місцезнаходження матері з метою отримання такої згоди або відмови у наданні такої згоди.

Крім того, судом з`ясовано, що 11.10.2016 року на момент проведення реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , його мати ОСОБА_1 , у період з 06.10.2016 року по 21.10.2016 року, перебувала за межами території України, про що свідчать відповідні відмітки в закордонному паспорті останньої, копії якого містяться в матеріалах справи (а.с. 14-17).

Згідно положень статті 9-1 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо:

особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію;

у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними;

для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Слід також наголосити на тій обставині, що між колишнім подружжям ОСОБА_6 існує спір про місце проживання їх малолітньої дитини ОСОБА_4 , про що свідчить судова справа про визначення місця проживання малолітньої дитини, яка знаходиться на розгляді у Вінницькому міському суді, а тому реєстрація місця проживання без обопільного рішення батьків та за відсутнього рішення компетентного органу про визначення місця проживання малолітньої дитини, відповідно до Правил реєстрації місця проживання є передчасною.

За таких обставин, суд приходить до висновку про аргументованість заявлених позовних вимог та необхідність зобов`язати відповідача скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , та зняти з реєстраційного обліку.

На підставі частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується судом відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 160, 162, 163, 167, 254 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов`язати Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) з Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради сплачений при звернені до суду судовий збір у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович