Справа № 287/23/17-а
Суддя: Волощук В. В.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/23/17-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого - судді Волощука В.В.

секретаря Кострицької Т.П.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Скрита С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі по тексту Відповідач), про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1, (далі по тексту Позивач), у судовому засіданні заявлені вимоги у порядку ст.137 КАС України уточнив, (а.с.22-26) , і підтримав них із підстав, що наведені у його позовній заяві та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача - Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - Скрит С.М., який діє на підставі довіреності № 835/06 від 26.05.2017 року, в судовому засіданні проти позову заперечує, вважаючи його безпідставним, та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі на підставі наведених у поданому до суду письмовому запереченні.

Як встановлено у судовому засіданні та слідує із позовної заяви ОСОБА_1, останньому призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», (а.с.11).

06 грудня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області (нині Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області) із заявою про проведення перерахунку його пенсії в розмірі 82% від розміру місячної заробітної плати відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року (чинного на час призначення пенсії). Стаж роботи позивача на момент призначення пенсії (21.01.2009 року) становить 22 роки 05 місяців 02 дні, у тому числі на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 10 років 08 місяців 23 дні. Станом на 18.03.2010 року, позивач на день звільнення з органів прокуратури, мав вислугу років - 23 роки 06 місяців 29 дні, у тому числі на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 11 років 10 місяців 20 днів, (а.с.9-10,12-13).

Відповідно до пояснень, наданих у судовому засіданні свідком ОСОБА_3, який є начальником відділу з питань призначення та перерахунку пенсій Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, позивачу було проведено перерахунок пенсії за його заявою, у зв'язку із звільненням з роботи за вислугою років та наявністю на його утриманні одного утриманця.

Заслухавши пояснення Позивача, заперечення представника Відповідача, свідка, оцінюючи подані Позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд дійшов висновку про ґрунтовність позовних вимог та підставність для їх задоволення виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України з якої слідує, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 статті 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Справа адміністративної юрисдикції, згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України, це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Виходячи із вищенаведених положень закону, адміністративним судам підсудні спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, пов'язаних з виконанням ним владних управлінських функцій, тобто діяльності з виконання покладених на нього Конституцією та законами України завдань.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В даному випадку посилання в запереченнях відповідача на безпідставність та необґрунтованість позову є надуманими та такими, що не відповідають дійсності і чинному законодавству.

Так, відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1, виданої на ім'я ОСОБА_1, останній звільнений з посади та органів прокуратури Житомирської області 18 березня 2010 року відповідно до наказу № 25 від 18.03.2010 року, у зв'язку із виходом на пенсію за вислугу років, (9-11).

Відповідно до постанови Олевського районного суду Житомирської області від 22.07.2016 року, справа № 287/38/16-а позивачу було проведено відповідачем перерахунок пенсії у розмірі 80% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці № 18/101 від 15.02.2016 року, (а.с.14).

06 грудня 2016 року позивач звернувся до Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (колишнє управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області) із заявою про проведення перерахунку його пенсії в розмірі 82% від розміру місячної заробітної плати відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року (чинного на час призначення пенсії) з урахуванням того, що на момент виходу на пенсію стаж роботи становить 11 повних років, (а.с.12-13).

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мали право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у розі реалізації ними такого права.

Відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержаної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратило чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Частиною 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково наданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Зробивши системний аналіз норм чинного законодавства, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Враховуючи те, що позивач звільнився з прокуратури Житомирської області 18.03.2010 року, маючи стаж повних 11 років трудового стажу, Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (колишнє управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області) повинно було здійснити перерахунок пенсії на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», тобто перерахувати пенсію виходячи з розміру 82% від суми заробітної плати.

Приписами частини 12 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що обчислення (перерахунок) пенсії провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що перерахунок пенсії позивачу повинен здійснюватися на підставі документів пенсійної справи та документів, додатково поданих ним, виходячи з розрахунку 82% від суми місячного заробітку.

Так, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України в постановах № 21-348а13 від 10.12.2013 року, № 21-445а13 від 17.12.2013 року.

Щодо позивної вимоги зобов'язати Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (колишнє управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області) здійснити перерахунок та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, в розмірі 82% від розміру місячної заробітної плати з 15.04.2010 року, суд зазначає слідуюче.

Так, відповідно до ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отриманих працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на час призначення пенсії, а внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ч.13, ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв'язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не зазнали.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що Ємільчинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області (колишнє управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області) необхідно провести перерахунок пенсії з 15 квітня 2010 року, як передбачено ч.13, ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Статтею 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Із статті 71 КАС України слідує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В даному випадку, судом не встановлено, у судовому засіданні правомірності дій - Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (колишнє управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області). Відтак, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Позивача і підставність для їх задоволення.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1, задоволені в повному обсязі, тому, відповідно до приписів ч.1 ст.94 КАС України витрати зі сплати судового збору у розмірі 640.00 гривень підлягають стягненню на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.8, 19, 21, 46, 55, 64, 92 Конституції України; ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»; Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та ст.ст.2-4, 6, 7, 9, 10, 11, 15-1, 17, 70, 69-72, 79, 86, 94, 122, 128, 137, 158-163, 167, 186, 254 КАС України , суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (11001, м.Олевськ вул.Свято Миколаївська, 31 Житомирської області), щодо обмеженняОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії за вислугу років під час перерахунку розміром 82% від суми місячного заробітку.

Зобов'язати Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (11001, м.Олевськ вул.Свято Миколаївська, 31 Житомирської області),ІПН: 41246527, провести перерахунок та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (11001 АДРЕСА_1), відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року в розмірі 82% від суми місячного заробітку з 15 квітня 2010 року з урахуванням фактично отриманої суми пенсії.

Стягнути з Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (11001, м.Олевськ вул.Свято Миколаївська, 31 Житомирської області),ІПН: 41246527, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (11001 АДРЕСА_1), 640 (шістсот сорок) грн., 00 коп., понесених витрат при сплаті судового збору.

З повним текстом постанови суду сторони мають право ознайомитися 31.07.2017 року.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Волощук В. В.