Справа № 817/1039/17
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2017 р.Р і в н е 817/1039/17
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:позивача: представник ОСОБА_1, відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Виконавчого комітету Дубенської міської ради
до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області
про скасування постанови,-
В С Т АН О В И В:

30.06.2017 Виконавчий комітет Дубенської міської ради звернувся до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про скасування постанови ВП №30887633 від 15.06.2017 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі просив задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач заперечень на адміністративний позов не подав, в судове засідання не прибув, причини неприбуття суду не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.32-33).

Судом не визнавалася обов'язковою участь відповідача в судовому засіданні. Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача на підставі наявних доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши подані суду письмові докази, суд встановив наступне.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 24.01.2011 у справі №22-48-2011 зобов'язано Виконавчий комітет Дубенської міської ради надати ОСОБА_3 позачергово жиле приміщення, яке відповідає санітарним та технічним нормам та вимогам ст.50 ЖК України (а.с.10-11).

23.08.2011 Дубенським міськрайонним судом видано виконавчий лист у даній цивільній справі.

30.12.2011 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області Дудкою І.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №30887633 з виконання вказаного виконавчого листа (а.с.12).

07.05.2012 Дубенським міськрайонним судом винесено ухвалу про відстрочення виконання рішення апеляційного суду Рівненської області від 24.01.2011 у справі №22-48-2011 до завершення будівництва будинку АДРЕСА_2 (а.с.13).

На цій підставі та відповідно до пункту 13 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999, головним державним виконавцем Дудкою І.О. 02.07.2012 зупинено виконавче провадження ВП №30887633 (а.с.36).

Також судом встановлено, що за межами примусового виконання Виконавчий комітет Дубенської міської ради вчиняв дії з метою виконання рішення суду, зокрема, листом №1770/05-02-18/16 від 20.04.2016 пропонував ОСОБА_3 житлове приміщення АДРЕСА_1 (а.с.14-15). 28.04.2016 ОСОБА_3 відмовилась від вказаної пропозиції (а.с.16).

20.06.2017 Виконавчий комітет Дубенської міської ради отримав постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області Дудки І.О. про накладення штрафу ВП №30887633 від 15.06.2017, за змістом якої за невиконання рішення суду на нього, як на боржника, накладено штрафі у розмірі 5100 грн.(а.с.7-9).

Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області вимог ухвали суду від 03.07.2017 не виконало, матеріалів виконавчого провадження №30887633 для їх огляду в судовому засіданні не надало.

За даними, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження, стан виконавчого провадження №30887633: «зупинено», а у переліку постанов державного виконавця міститься лише два документи: постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.12.2011 та постанова про накладення штрафу від 15.06.2017 (а.с.35-38).

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення до 05.10.2016 визначалися за правилами статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999. Згідно з такими правилами, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону (на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

З 05.10.2016 такі правила визначаються статтю 63 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, в силу вимог якої, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу (на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Застосовуючи до боржника заходи відповідальності, державний виконавець не врахував, що штраф за невиконання рішення суду накладається лише у випадку його невиконання без поважних причин. Відповідач не тільки не встановив причини, через які рішення суду боржником не виконано, але й не з'ясував їх поважності. В постанові про накладення штрафу державний виконавець не зазначив обставини, про які повідомив йому боржник, як про такі, що перешкоджають виконанню, і, відповідно, не надав їм жодної оцінки.

Слід зазначити, що невиконання судового рішення щодо ненадання житла за його відсутності не може вважатися не виконанням судового рішення без поважних причин. А накладення штрафу, в такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання житлового приміщення.

Окремо слід зауважити, що за правилами пункту 13 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення розглядається як обставина, що зумовлює обов'язкове зупинення виконавчого провадження. В силу вимог частини другої статті 39 цього Закону, виконавче провадження зупиняється до закінчення строку дії зазначених обставин. При цьому, в силу вимог частини четвертої цієї статті, протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. А відповідно до частини п'ятої, - після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача.

Аналогічні підстави для зупинення вчинення виконавчих дій мстяться у пункті 6 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016. Також за правилами частини п'ятої статті 35 цього Закону, після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Як встановлено судом, виконавче провадження №.07.2012 зупинено відповідно до пункту 13 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999. Докази тому, що обставин, які слугували підставою для зупинення виконавчого провадження усунуті (а сааме, що завершено будівництво будинку АДРЕСА_2), відсутні. В Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні відомості про те, що державним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчого провадження, або про продовження примусове виконання рішення. Фактично виконавче провадження №30887633 з 02.07.2012 і по день розгляду справи судом перебуває у стані «зупинено».

Відповідно до цього постанова про накладення штрафу від 15.06.2017 є такою, що винесена за межами примусового виконання рішення, тобто з грубим порушенням вимог статей 34 та 35 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016.

Сукупність зібраних у справі доказів доводить, що постанова про накладення штрафу від 15.06.2017 у виконавчому провадженні №30887633 не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а відтак підлягає до скасування, як протиправна.

Також суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність та обґрунтованість свого рішення жодними доказами, відтак суд вважає вимоги позивача є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Дудкою І.О. 15.06.2017 у виконавчому провадженні ВП №30887633 про накладення штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 5100,00 грн. на Виконавчий комітет Дубенської міської ради.

Присудити на користь позивача Виконавчого комітету Дубенської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Друзенко Н.В.