Справа № 398/1030/17
Суддя: Ремезок А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/1030/17
провадження №: 2-а/398/119/17
ПОСТАНОВА
Іменем України
"19" липня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючої судді Ремезок А.Ю., при секретарі Василяці І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій неправомірними, визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з позовними вимогами, з урахуванням їх уточнень:

- визнати протиправним припинення виплати пенсії позивача з 01.03.2017;

- зобов`язати відповідача виплачувати пенсію позивачеві з 01.03.2017 в розмірі, який складається з мінімального розміру пенсії по інвалідності (для прапорщиків 120% відповідних мінімальних розмірів пенсій, передбачених для інвалідів з числа солдатів і матросів строкової служби, відповідно до ст. 22 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб») та 100 грн доплати у відповідності з постановою №327 від 23.04.2012 року, до здійснення відповідного розрахунку пенсії позивача;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо порушених прав позивача;

- зобов`язати відповідача здійснити розрахунок пенсії позивача, обчисливши її з розміру та видів грошового забезпечення, встановлених для відповідних категорій військовослужбовців, до яких він належить, станом на 01.03.2017 року, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій на які він має право, використавши для цього повноваження, відповідно з якими, відповідач має право вимагати від міністерств та інших органів подання додаткових документів, а також інших відомостей, необхідних для здійснення покладених на головне управління фонду завдань;

- стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн;

- визнати винним відповідача у завданні моральної шкоди позивачеві;

-стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію моральної шкоди у розмірі 4867,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до заяви від 24.02.1993 року, та на підставі довідки МСЕК серії 2-18 АГ№004890 від 27.11.1992 року йому призначено пенсію по інвалідності з 27.11.1992 року у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 02.04.2015 ОСОБА_1 переведено на інший вид і обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.01.2016 дане рішення про переведення позивача на інший вид пенсії було скасовано. Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2016 зобов`язано Олександрійське об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області передати пенсійну справу ОСОБА_1 на облік до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. Вказану пенсійну справу направлено до ГУ ПФУ в Кіровоградській області, та з 01.03.2017 виплату пенсії позивачу припинено. Вважає припинення виплати пенсії та бездіяльність відповідача стосовно поновлення його порушених прав протиправними, та такими, що спричинили виникнення у нього пригніченого стану, внаслідок чого він став знервованим, що призвело до розладу стосунків у його сім`ї. Також, було підірвано його «впевненість у завтрашньому дні». Наведене є підставою для відшкодування йому моральної шкоди.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, уточненнях до неї та додаткових поясненнях.
Відповідач подав до суду письмові заперечення, посилаючись на те, що позивачу пенсія призначалась не Головним управлінням ПФУ в Кіровоградській області, тому з 01.03.2017 позивач на обліку в головному управління не перебував та пенсію не отримував. З заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», до відповідача не звертався. Прийняття та передача пенсійних справ, призначених за вказаним законом, можлива лише від одного головного управління до іншого, а тому прийняття до обліку позивача як пенсіонера може бути здійснено виключно шляхом призначення позивачу пенсії.
В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначив, що постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2016 року не зобов`язано відповідача прийняти і поставити на облік пенсійну справу позивача, а зобов`язано Олександрійське об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області передати пенсійну справу позивача на облік відповідачу. Вважає безпідставними позовні вимоги позивача, в тому числі стягнення моральної шкоди, оскільки Головним управлінням не порушено прав позивача.
Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Позивачу було призначено пенсію по інвалідності з 1993 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Пенсію з 2007 року згідно зі ст.10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначають органи Пенсійного фонду України.
17.04.2015 року Олександрійським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області повідомлено позивача про те, що з метою приведення його пенсійної справи у відповідність з чинним законодавством, його пенсію було переведено на інший вид пенсії і обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування». Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом
Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.01.2016 року (справа № 398/4819/15-а) дії Управління пенсійного фонду України в м. Олександрія та Олександрійському районі щодо переведення позивача на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визнано неправомірними; рішення комісії з розгляду питань пенсійного забезпечення та підтвердження пенсійного стажу Управління пенсійного фонду України в м. Олександрія та Олександрійському районі від 02.04.2015 року № 69 про переведення позивача з 01 квітня 2015 року на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - скасовано та зобов`язано Управління пенсійного фонду України в м. Олександрія та Олександрійському районі виплачувати позивачу пенсію з 01 квітня 2015 року в попередньому розмірі з урахуванням фактично отриманих ним сум в цей період.
Дані обставини встановлені постановою Олександрійського міськрайонного суду від 16.11.2016 у справі № 398/2156/16-а, та не заперечувались сторонами.
Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2016 зобов`язано Олександрійське об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області передати пенсійну справу ОСОБА_1 на облік до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Відповідно до листа Олександрійського об`єднаного управління ПФУ Кіровоградської області від 23.03.2017 № ВЕБ11275-Ф-С-17-001416, пенсійну справу позивача знято з обліку в указаній установі та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за вих. № 1987/04-28 від 27.02.2017.
Сторонами визнано та не заперечувалось, що з 01.03.2017 року виплату пенсії позивачу припинено, що також підтверджується розпорядженням Олександрійського об`єднаного управління ПФУ від 17.02.2017 року про припинення виплати пенсії з 01.03.2017 в зв`язку з передачею на облік пенсійної справи до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Судом встановлено, що розмір пенсії позивача до припинення її виплати складав 1596 грн 40 коп та мав наступні складові: мінімальний розмір пенсії по інвалідності (для прапорщиків 120% відповідних мінімальних розмірів пенсій, передбачених для інвалідів з числа солдатів і матросів строкової служби, відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») та 100 грн доплати у відповідності з Постановою № 327 від 23.04.2012.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Згідно з вимогами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на той факт, що постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2016 року не зобов`язано відповідача прийняти і поставити на облік пенсійну справу позивача, оскільки даним рішенням зобов`язано Олександрійське об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області передати пенсійну справу позивача на облік відповідачу. Отже, визначено мету передачі справи на облік.
Крім того, при розгляді справи та винесення зазначеного рішення відповідач мав статус третьої особи без самостійних вимог, що передбачає, згідно з ч. 2 ст. 35 КАС України, можливість впливу судового рішення на його права, свободи, інтереси чи обов`язки.
В даному випадку, хоча зазначеною постановою і не зобов`язано відповідача прийняти та поставити на облік пенсійну справу позивача, проте вказане рішення суду впливає на його обов`язки, а тому має бути виконано.

Також, суд зазначає, що відсутність визначеного порядку прийняття пенсійних справ на облік до головних управлінь пенсійного фонду України в області з підпорядкованих управлінь не може бути підставою для порушення прав позивача.

Крім того, всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем не надано належних доказів того, що ним вчинялись будь-які дії з метою поновлення порушених прав позивача.

Суд критично оцінює лист Головного управління ПФУ в Кіровоградській області військовому комісару Кіровоградського обласного військового комісаріату з проханням надання допомоги позивачу в оформленні необхідних документів для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.03.2017 № 1323/03-17, оскільки в даному випадку мова не йде про призначення пенсії, оскільки зазначену пенсію позивачу вже призначено, тому вказаний лист не є доказом вчинення відповідачем дій на поновлення порушених прав позивача.

Заслухавши пояснення позивача, суд дійшов переконання, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо поновлення порушених прав позивача фактично є вимогою про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття на облік пенсійної справи позивача.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачає підстав для припинення виплати пенсій. Такі підстави визначено ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але жоден з таких випадків відповідачем не застосований та не доведений.

Статтею 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, суд зазначає, що право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, також гарантовано ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки підпадає під визначення майно в розумінні вказаної норми Конвенції, якою визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Необхідність застосування положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод під час вирішення справ обумовлена ст. 8 КАС України та Законом України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо обраний позивачем спосіб захисту є недостатнім для повного захисту його прав, свобод та інтересів або якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Необхідною передумовою застосування ч. 2 ст. 11 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

З огляду на протиправність діянь Головного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо неприйняття пенсійної справи позивача на облік та припинення виплати позивачу пенсії, чим порушено права позивача, з метою повного захисту прав позивача та виходячи за межі позовних вимог, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо неприйняття на облік пенсійної справи ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийняти на облік пенсійну справу ОСОБА_1 з 01.03.2017; визнати протиправним припинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2017; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01.03.2017 в розмірі, який складається з мінімального розміру пенсії по інвалідності (для прапорщиків 120% відповідних мінімальних розмірів пенсій, передбачених для інвалідів з числа солдатів і матросів строкової служби, відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та 100 грн доплати у відповідності з Постановою № 327 від 23.04.2012)

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити розрахунок пенсії позивача, обчисливши її з розміру та видів грошового забезпечення, встановлених для відповідних категорій військовослужбовців, до яких він належить, станом на 01.03.2017 року, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій на які він має право, використавши для цього повноваження, відповідно з якими, відповідач має право вимагати від міністерств та інших органів подання додаткових документів, а також інших відомостей, необхідних для здійснення покладених на Головне управління фонду завдань, суд зазначає наступне.

За змістом положень п.п. 1, 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007р. №3-1, перерахунок пенсій військовослужбовцям відноситься до компетенції Головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України за місцем проживання заявника.
Відповідно до ч.ч 1, 2, 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Згідно «Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Відповідно до пунктів 23, 24 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. При цьому пенсіонери звертаються до органів, що призначають пенсії з відповідними заявами та в разі необхідності подають документи, які дають право на підвищення пенсії.

Про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Судом встановлено, що позивач не звертався до відповідача з відповідною заявою та документами, які дають право на підвищення пенсії. Також, суду не надано доказів бездіяльності відповідача та нездійсненні перерахунку пенсії при існуванні для цього відповідних підстав, з огляду на що суд не знаходить правових підстав для задоволення даної позовної вимоги.

Позовні вимоги про визнання винним відповідача у завданні позивачу моральної шкоди та стягнення її у розмірі 4 867 грн 20 коп задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок душевних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або без діяльністю інших осіб.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Проаналізувавши обставини справи, суд дійшов переконання, що переважна частина немайнової шкоди, пов`язана з залишенням позивача без засобів для існування, його знервованістю та розладу стосунків у його сім`ї у зв`язку з цим, відновлюється шляхом задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01.03.2017. Між тим, моральна шкода, яка полягає у тому, що діями відповідача позивача введено в депресивний стан, задоволенню не підлягає, оскільки позивач у порушення ч. 1 ст. 71 КАС України не довів факт існування у нього депресивного стану та причинного зв`язку між діяннями відповідача та таким станом позивача.

Крім того, ч. 4 ст. 105 КАС України визначено вимоги, які може містити адміністративний позов, а ч. 2 ст. 162 КАС України визначення повноваження суду при вирішенні справи. При цьому, визнання відповідача винним у завданні моральної шкоди не міститься у жодному з наведених правових приписів.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 161 КАС України, під час прийняття постанови суд за наявності підстав вирішує питання про допуск її до негайного виконання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми за один місяць, тому зазначену постанову необхідно звернути до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 9, 11, 12, 71, 86, 94, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо неприйняття на облік пенсійної справи ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийняти на облік пенсійну справу ОСОБА_1 з 01.03.2017.

Визнати протиправним припинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2017.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01.03.2017 в розмірі, який складається з мінімального розміру пенсії по інвалідності (для прапорщиків 120% відповідних мінімальних розмірів пенсій, передбачених для інвалідів з числа солдатів і матросів строкової служби, відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») та 100 грн доплати у відповідності з Постановою № 327 від 23.04.2012.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 640 грн судових витрат.

Допустити негайне виконання постанови у межах суми стягнення пенсії за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а у випадку застосування частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Суддя А.Ю. Ремезок