Справа № 203/2181/17
Суддя: Єдаменко С. В.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/2181/17
Провадження № 2-а/0203/135/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

17.07.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді Єдаменко С.В.

при секретарі Заярній А.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 7 батальйону 4 Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Терещенка Артема Володимировича, Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

встановив:

15 червня 2017 року позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до інспектора роти 7 батальйону 4 Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Терещенка А.В., про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, а також про визнання дій інспектора поліції незаконними. Свої вимоги мотивував тим, що 06 червня 2017 року позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що під час керування автомобілем DAEWOO LANOS державний НОМЕР_1 в м. Дніпро по вул. Метробудівська, 10 рухався в темну пору доби з непрацюючими задніми габаритними ліхтарями, чим порушив Правила дорожнього руху. Відповідачем було складено постанову серії АР № 007265 про накладення на позивача штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З вказаною постановою позивач не згоден і просить суд її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська в судовому засідання залучено Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції в якості співвідповідача.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав та просив його задовольнити, вказував на порушення порядку притягнення його до адміністративної відповідальності, пояснив, що під час руху транспортного засобу дійсно погасли задні габаритні вогні, про що він не міг знати. Після того, як поліцейські повідомили позивача про це, він невідкладно полагодив несправність і забезпечив відповідність транспортного засобу вимогам ПДР. Не зважаючи на це поліцейським було складено оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідач в судове зсідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи та наявні в них докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1,2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За правилами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 06 червня 2017 року інспектором роти 7 батальйону 4 Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Терещенко А.В. складено постанову серії АР № 007265, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за те, що під час керування автомобілем DAEWOO LANOS державний НОМЕР_1 в м. Дніпро по вул. Метробудівська, 10 рухався в темну пору доби з непрацюючими задніми габаритними ліхтарями чим порушив Правила дорожнього руху, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 7)

Відповідачами у цій справі у відповідності з їх обов'язком доказування, встановленим ст.71 КАС України, не надано жодних доказів на підтвердження правомірності дій поліцейського щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відомостей щодо здійснення фото- або відеофіксації обставин, що стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано. Постанова про накладення на особу адміністративного стягнення доказом правопорушення, відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є.

З наданого позивачем відеозапису, переглянутого в судовому засіданні, вбачається, що під час складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, автомобіль має справні задні габаритні вогні.

Згідно ст.ст.9-11 КУпАП підставою для визнання особи винною в адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, і. зокрема, суб'єктивної сторони. Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч. 1 КУпАП може бути вчинене як умисно так і з необережності.

Відповідно до ст. 10 КУпАП Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 11 КУпАП Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

В ході розгляду адміністративної справи не було спростовано пояснень позивача, що про несправність системи освітлення автомобіля йому стало відомо лише зі слів поліцейського після чого така несправність була невідкладно усунута, під час попередньої експлуатації автомобіля у позивача подібних проблем не виникало. Крім того, факт експлуатації автомобіля без працюючих задніх габаритних ліхтарів встановлено судом лише зі слів позивача, що за відсутності інших доказів, унеможливлює перевірку тривалості такої експлуатації транспортного засобу, умов освітлення, та наявності у позивача реальної можливості дізнатись про несправність освітлення свого автомобіля. При таких обставинах, не було доведено вини позивача, у зв'язку з чим в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення за результатами оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути прийнято рішення про скасування постанови і закриття справи.

Згідно п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При таких обставинах адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова серії АР № 007265 від 06 червня 2017 року про накладення на позивача адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 94 КАС України, у зв'язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 245, 247, 251, 258, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 94, 158-163, 1712 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти 7 батальйону 4 Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Терещенка Артема Володимировича, Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 007265 від 06 червня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та закрити провадження у вказаній адміністративній справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її проголошення на підставі Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 2015 року № 3-рп/2015.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складений 17.07.2017 р.

Суддя С.В. Єдаменко