Справа № 804/8480/16
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2017 р. Справа № 804/8480/16
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, -
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі - відповідач-1), в якому просив, з урахуванням уточнень:
- визнати протиправним рішення Дніпропетровської обласної державної адміністрації не перевіряти скаргу ОСОБА_1 від 14.11.2016 року об'єктивно, всебічно та своєчасно, в місячний строк;
- зобов'язати Дніпропетровську обласну державну адміністрацію розглянути належним чином скаргу від 14.11.2016 року і вжити належних заходів, у відповідності до норм законодавства;
- стягнути з Дніпропетровської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 моральну шкоду 2000 грн. + 20 грн. за кожен наступний день, починаючи з 29.12.2016 року і до прийняття судом рішення по справі.
Позовні вимоги мотивовані тим, що в рамках Закону України «Про звернення громадян» позивачем направлена скарга від 14.11.2016 року, однак Дніпропетровською обласною державною адміністрацією протиправно не було належним чином, в повному обсязі розглянута зазначена скарга, чим в свою чергу було порушено права позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2017 року було залучено в якості другого відповідача управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі - відповідач-2).
Позивач про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача-1 про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника.
Представник відповідача-2 про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення на позовну заяву.
Зважаючи на приписи ч. 4 ст. 122, ч. 4, ч. 6 ст. 128 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Одразу слід зазначити, що відповідачами було подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Гончарова І.А.) перебувала справа № 804/8723/16 про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Встановлено, що в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду знаходилась справа № 804/8723/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.
Предметом розгляду вказаної адміністративної справи було:
- визнання недійсними рішення Дніпропетровської обласної державної адміністрації направити скаргу від 06.06.2016 р. в ПАТ «Дніпрогаз», тобто винній особі, не перенаправляти спірні скарги в Національну комісію, а копію останньої від 14.11.2016 р. - до правоохоронних органів, оскільки в них повідомлено про злочин;
- зобов'язання Дніпропетровської обласної державної адміністрації вчинити дії з направлення скарги в органи, уповноважені здійснювати розгляд скарги та поставлені у ній питання, у відношенні правопорушень та злочинів співробітників ПАТ «Дніпрогаз».
- стягнення з Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України моральну шкоду у розмірі 4000 грн. + 40 грн. за кожен день починаючи з 03.01.2017 р. до винесення судового рішення по суті справи або усунення відповідачем допущених порушень.
Суд зазначає, що для залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст.155 КАС України, необхідна наявність у провадженні цього або іншого адміністративного суду адміністративної справи, яка відповідає трьом критеріям, а саме публічно-правовий спір виник: між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
За таких обставин, враховуючи, що в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 804/8723/16 про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет, проте з інших підстав, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення клопотання відповідачів про залишення позову без розгляду не вбачається.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Адміністрації Президента України зі скаргою щодо неправомірного відключення теплопостачання працівниками ПАТ «Дніпрогаз» та порушення посадовими особами облдержадміністрації Закону України «Про звернення громадян».
22.11.2016 року Адміністрація Президента України своїм листом № 22/053134-04 направила зазначену скаргу від 14.11.2016 року до Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
16.12.2016 року Дніпропетровською обласною державною адміністрацією було надано відповідь позивачу, в якій було зазначено, що в ході розгляду скарги ОСОБА_1 від 17.10.2016 року, управлінням паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження облдержадміністрації було порушено Закон України «Про звернення громадян», а саме перенаправлено скаргу до підприємства власне дії якого оскаржувались. У зв'язку з зазначеним, юридичним управлінням облдержадміністрації було направлено листа до управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження облдержадміністрації з зауваженням щодо необхідності посилення виконавської дисципліни в управлінні та об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, не допускаючи порушень чинного законодавства при розгляді та притягнути до відповідальності винних осіб.
Щодо вирішення питання відносно неправомірного відключення працівниками ПАТ «Дніпрогаз» теплопостачання, Дніпропетровською обласною державною адміністрацією було запропоновано звернутися до суду, оскільки до повноважень облдержадміністрації не належить здійснення державного контролю за діяльністю суб'єктів ринку природного газу.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (ч. 1 ст. 3 Закону України "Про звернення громадян").
Так, ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.
Слід зазначити, що Положенням про управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації від 03.02.2014 року №Р-65/0/3-14 визначено, що управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження облдержадміністрації утворюється головою Дніпропетровської обласної державної адміністрації, входить до її складу і в межах Дніпропетровської області забезпечує виконання покладених на нього завдань.
Враховуючи те, що Дніпропетровською обласною державною адміністрацією було надано ОСОБА_1 відповідь на його заяву/скаргу від 14.11.2016 року (вх. № 23-2384/0/139-16 від 16.12.2016 р.), а тому, слід дійти висновку, що відповідач-1 діяв на підставі, в межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством України.
Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним рішення відповідача-1 не перевіряти скаргу ОСОБА_1 від 14.11.2016 року об'єктивно, всебічно та своєчасно, в місячний строк та зобов'язання відповідача-1 розглянути належним чином скаргу від 14.11.2016 року і вжити належних заходів, у відповідності до норм законодавства не підлягають задоволенню.
Суд також не знаходить обґрунтування для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача-1 моральної шкоди на користь ОСОБА_1 у розмірі 2000 грн. + 20 грн. за кожен наступний день, починаючи з 29.12.2016 року і до прийняття судом рішення по справі, з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.
Згідно з пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Позивачем під час розгляду справи не доведено суду наявність моральної шкоди, її розмір та причинний зв'язок між діями відповідачів та моральною шкодою.
Отже, позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн. + 20 грн. не підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, управління паливно-енергетичного комплексу та енергозбереження Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко