Справа № 815/1101/17
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1101/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одеса справу за адміністративним позовом Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по страховим внескам у розмірі 1742 грн. 42 копійки

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області до ОСОБА_1, за результатом розгляду якого позивач просить суд: стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (68750, АДРЕСА_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 1742,42 грн. на користь Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області.

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача зазначив наступне.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ у Болградському районі Одеської області з 23.04.2007 року за реєстраційним номером НОМЕР_2 як платник страхових внесків до ПФУ.

Відповідач має узгоджену та несплачену заборгованість перед управлінням зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яка станом на 30.01.2017 року складає 1742,42 грн. Заборгованість виникла внаслідок несплати відповідачем страхових внесків за 3 і 4 квартали 2010 року на суму 1742,42 грн. (платнику направлено вимогу про сплату боргу від 18.07.2011 року № Ф-1340 У та акт від 18.07.2011 року № 02-1275).

Вимога про сплату боргу від 18.07.2011 року № Ф-1340 У являється виконавчим документом, який не був погашений відповідачем, у зв'язку з чим був направлений до відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції (далі - відділ ДВС Болградського РУЮ) для подальшого стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

Вимога про сплату боргу від 18.07.2011 року № Ф-1340 У направлена 22.11.2011 року заявою № 17445/08, на підставі чого державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 39319312 від 25.11.2011 року.

У зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, вимога від 18.07.2011 року № Ф-1340 У повернута до управління без виконання, про що свідчить постанова від 26.12.2012 року ВП № 39319312.

03.01.2013 року вимога направлена повторно до відділу ДВС Болградського РУЮ, про що свідчить копія заяви № 44/08.

Державним виконавцем відділу ДВС Болградського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.01.2013 року ВП № 36072193.

У зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, вимога від 18.07.2011 року № Ф-1340 У повернута до управління без виконання, про що свідчить постанова від 27.06.2013 року ВП № 36072193.

05.07.2013 року вимога направлена повторно до відділу ДВС Болградського РУЮ.

про що свідчить копія заяви № 8243/08.

Державним виконавцем відділу ДВС Белградського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2013 року ВП № 39336303, але постанова до управління не надходила.

У зв'язку з реорганізацією виконавчі провадження передані до Ізмаїльського міжрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - Ізмаїльський МВДВС).

17.04.2014 року державним реєстратором зареєстровано припинення підприємницької

діяльності ОСОБА_2

У зв'язку з ліквідацією боржника як суб'єкта господарювання (на підставі реєстрації припинення підприємницької діяльності державним реєстратором) Ізмаїльським МВДВС винесені постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 39336303 від 19.12.2016 року.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд зазначає, що у відповідності до заяви представника Ізмаїльського ОУПФУ від 19.04.2017 року було здійснено заміну УПФУ у Болградському районі Одеської області на Ізмаїльське ОУПФУ Одеської області, у зв'язку із реорганізацією.

Відповідач до судового засідання не з'яився, належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив.

Суд зазначає, що згідно довідки з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМСУ в Одеській області, 20.11.2012 року відповідач змінив ім'я з «Захрудіна» на «Заур», у зв'язку з чим повне ім'я відповідача ОСОБА_1.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, що відповідає вимогам ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 зареєстрований в якості суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Болградською районною державною адміністрацією Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію від 20.04.2077 року.

Відповідно до ст.ст. 14, 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року», та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI, відповідач є страхувальником та платником страхових внесків.

Судом встановлено, що у відповідача існує заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 1742,42 грн. за 3 та 4 квартали 2010 року, яка відповідачем самостійно у встановлені законом строки не сплачена.

Позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу про сплату недоїмки від 18.07.2011 року № Ф-1340У.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, та досліджені докази, які є в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 6, 12 ст. 20 Закону, страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Приписами ч.ч. 2, 3, 4, 6 ст. 106 Закону передбачено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Про оскарження вимоги територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки до виконавчої дирекції Пенсійного фонду або в судовому порядку страхувальник зобов'язаний письмово повідомити відповідний територіальний орган Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів із дня звернення до виконавчої дирекції Пенсійного фонду чи суду.

Узгодження вимоги територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки здійснюється на підставі заяви страхувальника, яка розглядається територіальним органом Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів після її отримання, та поданих страхувальником документів, що свідчать про неправильність обчислення сум недоїмки, зазначених у вимозі.

У разі узгодження страхувальником вимоги про сплату недоїмки з територіальним органом Пенсійного фонду цей орган зобов'язаний у строк, визначений для розгляду заяви страхувальника про узгодження вимоги, надіслати йому узгоджену вимогу про сплату недоїмки, а страхувальник зобов'язаний сплатити узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги.

У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Вимога про сплату недоїмки або рішення суду про стягнення недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом. При цьому в разі наявності у страхувальника одночасно із зобов'язаннями із сплати недоїмки зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами, у тому числі зобов'язань за іншими рішеннями суду, стягнення недоїмки здійснюється в першу чергу і має пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями та стягненнями (крім зобов'язань щодо виплат заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, та витрат, пов'язаних з виконанням судових рішень із стягнення недоїмки). Це правило також застосовується в разі стягнення недоїмки за рахунок майна страхувальника, у тому числі майна, що перебуває в податковій заставі, а також у разі стягнення недоїмки із страхувальника, щодо якого порушено справу про банкрутство.

Недоїмка не підлягає списанню, у тому числі в разі укладення із страхувальником мирової угоди відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", крім випадків повної ліквідації юридичної особи або смерті фізичної особи, визнання її безвісно відсутньою, оголошення померлою чи недієздатною, щодо яких відсутні особи, які відповідно до цього Закону мають нести зобов'язання із сплати страхових внесків.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження з виконання вимоги Ф-1340У від 18.07.2011 року закінчено, відповідно до постанови Ізмаїльського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області 19.12.2016 року, у зв'язку із припиненням підприємницької діяльності боржника 17.04.2014 року.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що припинення підприємницької діяльності ФОП не впливає на його цивільну правоздатність і не звільняє його від обов'язку нести відповідальність за неналежне виконання зобов'язань, передбачених законодавством та не тягне за собою юридичних наслідків подібних до тих, що настають при ліквідації юридичної особи.

З урахуванням встановлених фактів, суд вважає, що позовні вимоги Ізмаїльського ОУПФУ Одеської області підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 14, 70, 71, 86, 128, 159-164 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по страховим внескам у розмірі 1742 грн. 42 копійки.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 1742,42 грн. на користь Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду Одеської області.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Суддя Н.В.Бжассо