Справа № 808/1248/17
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року (об 11 год. 45 хв.)Справа № 808/1248/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря судового засідання Лялько Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області

до Приватного малого підприємства «Медсервіс»

про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Запорізькій області (далі позивач або ГУ ДФС у Запорізькій області) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Приватного малого підприємства «Медсервіс» (далі відповідач або ПМП «Медсервіс»), в якому просить надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу у розмірі 13 122,70 грн. за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем перед бюджетом рахується заборгованість зі сплати адміністративних штрафів та інших санкцій у розмірі 13 122,70 грн. Зазначена заборгованість є узгодженою, проте не сплачена відповідачем. З метою стягнення коштів з рахунків боржника, контролюючим органом були сформовані інкасові доручення, які надіслані до банківських установ для виконання, проте були повернуті без виконання з відмітками «на кошти клієнта накладено арешт згідно іншого документа». У звязку із арештом коштів на відкритих банківських рахунках та з метою погашення заборгованості перед бюджетом позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Представник позивача у судове засідання не прибув, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності у порядку письмового провадження (вх. № 20292 від 17.07.2017). Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання також не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, у звязку з чим, відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.

У звязку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Субєкт підприємницької діяльності ПМП «Медсервіс» () зареєстроване 26.12.1991 за № 5002441 за адресою: 71100, АДРЕСА_1.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлено, що платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно наданої довідки про стан податкового боргу та облікової картки платника податків, відповідач має заборгованість перед бюджетом зі сплати адміністративних штрафів та інших санкцій у розмірі 13 122,70 грн.

Зазначена сума заборгованості була предметом стягнення в адміністративній справі № 808/3762/15, рішенням в якій адміністративний позов задоволено та стягнуто кошти у розмірі суми податкового боргу з адміністративних штрафів та інших санкцій 13130,22 грн. з Приватного малого підприємства «Медсервіс» () на користь Державного бюджету України. 26.01.2016 зазначене рішення набрало законної сили (а.с.14-15).

На виконання вищезазначеною постанови, Бердянською ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області були сформовані інкасові доручення від 10.08.2016 № № 452, 453, 454; від 18.12.2015 № № 740, 741, 742, 738, 739; від 06.01.2016 № № 3, 4; від 21.03.2016 № № 169, 170 та надіслані до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», ПАТ «УКРСОЦБАНК», в яких у відповідача відкриті рахунки, для виконання, проте були повернуті без виконання з відмітками «кошти арештовані іншим виконавчим документом», «кошти на рахунку платника відсутні» (а.с.21-27).

Першим заступником начальника Бердянської ОСОБА_1 у Запорізькій області, 12.03.2016 винесено Рішення про опис майна у податкову заставу № 2420/10/08-22-17 (а.с.29) на підставі якого складено Акт опису майна від 23.03.2015 № 1 (а.с.30).

З метою погашення податкового боргу та на виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України, відповідачу направлено податкову вимогу № 284-23 від 16.03.2015, яка отримана директором підприємства 23.03.2015 (а.с.28).

Вищевказані заходи, вжиті Бердянською ОСОБА_1 у Запорізькій області виявились неефективними, у звязку з чим податковий орган звернувся до суду з позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як вбачається із зазначених норм Податкового кодексу України продаж майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі здійснюється лише у разі недостатності коштів в результаті здійснених заходів щодо стягнення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності. При цьому, процедура стягнення з платника податків податкового боргу за рахунок грошових коштів у судовому порядку передує виникненню права податкового органу на звернення до суду щодо надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Для виокремлення обов'язкових умов (обставин) наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов'язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Лише сукупність вказаних обставин наділяє податковий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Податковий кодекс України встановлює послідовність звернення до суду з вимогами щодо погашення податкового боргу платника. При звернені до суду з вимогою про надання дозволу на погашення заборгованості за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі податковий орган повинен обґрунтувати в першу чергу недостатність у такого платника грошових коштів - готівкових чи на рахунках у банку, достатніх для повного погашення його боргу перед бюджетом, а також зазначити, які заходи вжиті податковими органами для того, щоб погасити борг платника за рахунок належних йому коштів та чим це підтверджується.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем до фінансових установ (банків) на розрахункові рахунки відповідача направлялися інкасові доручення (розпорядження) на стягнення коштів за податковим боргом, проте платіжні вимоги повернуті податковому органу без виконання у звязку з відсутністю коштів на рахунку та арешту коштів на відкритих банківських рахунках.

Натомість, судом встановлено, що на виконання судового рішення у справі № 808/3762/15 податковим органом інкасові доручення (розпорядження) на рахунки ПМП «Медсервіс» у період з 10.08.2016 (дата останнього інкасового доручення) по 15.05.2017 (дата звернення до суду з позовом) до установ банків не надавались, у звязку із чим суд приходить до висновку, що контролюючим органом не вжито всіх заходів для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Позивачем з метою доведення такої обставини, як відсутність коштів на момент звернення податкового органу до суду на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника жодного доказу не надано.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведена обґрунтованість позовних вимог, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із положеннями частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до приписів пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак