Справа № 345/1451/17
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/6445/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Ільчишин Н.В., Судової-Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2017 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, у якому просив визнати неправомірними дії щодо відмови у прведенні перерахунку пенсії з врахуванням районних коефіцієнтів та північної надбавки відповідно до довідок про заробітну плату № 262, 265, 470, 471, виданих ООО «Бурэнерго» і ООО «ОАО» «Газпром» «Газпромэнергосервис» ООО «Бурэнерго» та довідки № 444 від 31.05.2006, виданої Адміністрацією м.Новий Уренгой з врахуванням районних коефіцієнтів та північної надбавки і без обмеження заробітку у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування; зобов'язати провести перерахунок та виплату пенсії з 02.01.2017 з врахуванням районних коефіцієнтів та північної надбавки відповідно до довідок про заробітну плату №262, №265, виданих ООО «Бурэнерго», та довідок про заробітну плату № 470, №471, виданих ООО «ОАО»Газпром» «Газпромэнергосервис» ООО «Бурэнерго», а також з врахуванням архівної довідки № 444 від 31.05.2006, виданої Адміністрацією м. Новий Уренгой за період з 01 червня 1988 року по 31 травня 1993 рік з врахуванням сум районних коефіцієнтів та північної надбавки та без обмеження заробітку у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано дії Калуського об'єднаного УПФУ Івано-Франківської області протиправними щодо відмови провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням районних коефіцієнтів та північної надбавки відповідно до довідок про заробітну плату № 262, 265, 470, 471 видані ООО «Бурэнерго» і ООО «ОАО» «Газпром» «Газпромэнергосервис» ООО «Бурэнерго» та довідки № 444 від 31.05.2006, виданої Адміністрацією м. Новий Уренгой, з врахуванням районних коефіцієнтів та північної надбавки і без обмеження заробітку у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Зобов'язано Калуське об'єднане УПФУ Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 02.01.2017 з врахуванням районних коефіцієнтів та північної надбавки відповідно до довідок про заробітну плату № 262, 265, виданих ООО «Бурэнерго», та довідок про заробітну плату № 470, 471, виданих ООО «ОАО»Газпром» «Газпромэнергосервис» ООО «Бурэнерго». Зобов'язано Калуське об'єднане УПФУ Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 02.01.2017 року відповідно до архівної довідки №444 від 31.05.2006, виданої Адміністрацією м. Новий Уренгой, за період з 01 червня 1988 року по 31 травня 1993 рік з врахуванням сум районних коефіцієнтів та північної надбавки та без обмеження заробітку у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Не погоджуючись із постановою суду, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що пенсія позивачу обчислена відповідно до спірних довідок, однак без врахуванням північної надбавки і районного коефіцієнту, оскільки ні Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ні Законом України «Про пенсійне забезпечення» не передбачено їх включення в заробітну плату, з якої обчислюється розмір пенсії. Вказує, що відповідно до положень ч.6 ст. 14 Федерального закону Російської Федерації «Про трудові пенсії в Російській Федерації» від 17 грудня 2001 року № 173-ФЗ при переїзді громадян на нове місце проживання в інші райони Крайньої Півночі і прирівняні до них місцевості, в яких встановлено інші районні коефіцієнти, фіксований базовий розмір страхової частини трудової пенсії по старості визначається з урахуванням розміру районного коефіцієнта за новим місцем проживання. При виїзді громадян за межі районів Крайньої Півночі і прирівняних до них місцевостей на нове місце проживання фіксований базовий розмір страхової частини трудової пенсії по старості визначається відповідно до пунктів 2-5 цієї статті, тобто без урахування районного коефіцієнта. У спірних довідках про заробітну плату позивача суми заробітку вказані із зазначенням у різних графах сум районного коефіцієнту та суми північної надбавки, оскільки Законом СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян СРСР» передбачалось, що з 01.01.1992 в разі виїзду особи за межі районів Крайньої Півночі чи місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі обчислення заробітної плати, з якої призначається пенсія, проводиться із виключенням цих сум. Таким чином, на думку відповідача, висновок суду про врахування розміру районного коефіцієнта та північної надбавки в складі заробітку при обчисленні пенсії позивача, який проживає та отримує пенсії на території України, є помилковим. Крім того вважає необґрунтованими покликання позивача на Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності незалежних Держав в області пенсійного забезпечення, так як Угодою регулюються питання зарахування трудового стажу, а не визначення складових заробітної плати для обчислення перерахунку пенсій.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що з 02.01.2017 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком з урахуванням загального стажу понад 37 років в тому числі понад 23 роки - роботи в районах Крайньої Півночі.

Звертаючись до пенсійного органу за призначення пенсії, позивачем до заяви долучено трудову книжку та довідки про заробітну плату - архівна довідка № 444 від 31.05.2006, видана Адміністрацією м. Новий Уренгой за період 01.02.1986 по 31.12.1993, довідки про заробітну плату № 262, №265, видані ООО «Бурэнерго» за період роботи з 01.07.2003 по 31.01.2006, довідки про заробітну плату № 470, №471, видані ООО «ОАО» «Газпром» «Газпромэнергосервис» ООО «Бурэнерго» за період роботи з 01.03.2006 по 31.01.2008.

Факт роботи позивача у період з 1981 по 2006 роки в районах Крайньої Півночі підтверджується відповідними записами у трудовій книжці: у період з 25.08.1981 по 26.05.1994 - робота в Українській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння в Ямало-Ненецькому автономному окрузі - район Крайньої Півночі, Російська Федерація (а.с.22-23), у період з 27.05.1994 по 02.12.1997 - робота в АОЗТ «Компанія Укрсиб-нафтогазгеологія» в Ямало-Ненецькому автономному окрузі - район Крайньої Півночі, Російська Федерація (а.с.23-24), у період з 05.01.1998 по 28.10.1998 - робота в Філіалі «Укрприполярмехавтотранс» АОЗТ «Компанія Укрсибнафтогазгеологія» в Ямало-Ненецькому автономному окрузі - район Крайньої Півночі, Російська Федерація (а.с.24), у період з 15.06.1999 по 26.02.2000 - робота в ЗАТ «Строительно-монтажное управление- 96» в Ямало-Ненецькому автономному окрузі - район Крайньої Півночі, Російська Федерація (а.с.25), у період з 17.06.2002 по 10.07.2003 - робота в ООО «Заполярбурэнерго» в Ямало-Ненецькому Автономному окрузі - район Крайньої Півночі, Російська Федерація (а.с.25-26), у період з 11.07.2003 по 31.01.2006 робота в ООО «Бурэнерго» в Ямало-Ненецькому Автономному окрузі - район Крайньої Півночі, Російська Федерація (а.с.26-27), у період з 01.02.2006 по 22.02.2008 - робота в ООО «ОАО»Газпром» ООО «Газпромэнергосервис» ООО «Бурэнерго» в Ямало-Ненецькому Автономному окрузі - район Крайньої Півночі, Російська Федерація (а.с.27); архівною довідкою № 444 від 31.05.2006, виданою Адміністрацією м. Новий Уренгой за період 01.02.1986 по 31.12.1993; довідками про заробітну плату № 262, №265, виданими ООО «Бурэнерго» за період роботи з 01.07.2003 по 31.01.2006; довідками про заробітну плату №470, №471, виданими ООО «ОАО» «Газпром» «Газпромэнергосервис» ООО «Бурэнерго» за період роботи з 01.03.2006 по 31.01.2008.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується відповідачем, що при розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1, відповідачем враховано зарплату з 2003-2008 роки згідно наданих позивачем довідок за періоди роботи на території Російської Федерації, проте без врахування районних коефіцієнтів та північної надбавки. Також враховано заробітну плату за 60 місяців підряд з 01.06.1988 по 31.05.1993 (без врахування районний коефіцієнтів та північної надбавки) у межах сум, які не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

На звернення позивача щодо перерахунку пенсії згідно наданих довідок з урахуванням районний коефіцієнтів та північної надбавки та без обмеження заробітку у 5,6 розміру заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум, Калуським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області листом від 13.02.2017016 №18/П-15 у такому перерахунку відмовлено (а.с. 10).

Позивач, вважаючи відмову Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо проведення перерахунку пенсії неправомірною, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до Конституції України та норм чинного законодавства України, міжнародна угода, ратифікована Верховною Радою України має перевагу над чинним законодавством України, в тому числі і в галузі пенсійного забезпечення.

Таким чином, згідно з Угодою про гарантії прав громадян держав - учасників Співдружності Незалежних Держав в області пенсійного забезпечення, пенсійне забезпечення громадян держав - учасників цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Для визначення права на пенсію громадянам держав учасників Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої із цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до введення в дію цієї Угоди. Обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходи) за періоди, які зараховуються до трудового стажу.

Встановлено, що позивач працював в районах Крайньої Півночі та подав відповідачу довідки про заробітну плату, відповідно на нього поширюється дія Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 і він має право на врахування районного коефіцієнту та північної надбавки при обчисленні пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 календарних місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною ч.2 ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Раніше діюча редакція ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачала, що до заробітку для обчислення пенсії включалися всі види оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески. Лише з 10.06.2003 до вищевказаної статті Законом України від 22.05.2003 були внесені зміни, якими передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу) на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Отже, на час отримання позивачем заробітної плати період з червня 1988 року по травень 1993 року обмежень максимальної величини заробітної плати не існувало, оскільки були встановлені лише 13 липня 1998 року Постановою КМУ №1064 «Про встановлення максимальної величини, фактичних витрат суб'єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються збори (внески) до соціальних фондів».

Слід зазначити, що архівною довідкою про зарплату підтверджується факт сплати внесків до Пенсійного фонду з всієї (повної) заробітної плати, яку ОСОБА_1 отримував у період його роботи у м. Новий Уренгой-Ямало-Ненецький автономний округ - район Крайньої Півночі.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія дійшла висновку, що дії Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо нарахування пенсії на підставі наданих позивачем довідок без врахування районних коефіцієнтів та північної надбавки та із застосуванням обмеження заробітку у межах суми, що не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання заробітку, є неправомірними.

Згідно вимог ч.1 ст.94 Кодексу адіністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладену процесуальну норму КАС України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне оскаржувану постанову змінити, оскільки судові витрати на користь позивача слід стягнути не з Державного бюджету України, а за рахунок бюджетних асигнувань Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області

Згідно п.1 ч.1 ст.201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив даний публічно-правовий спір, але із помилковим застосуванням норм процесуального права, а тому встановлені обставини у справі дають підстави суду апеляційної інстанції змінити постанову суду першої інстанції з вищевикладених мотивів.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 195, 196, 198, 201, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити частково, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2017 року у справі №345/1451/17 - змінити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640,00 (шістсот сорок) гривень сплаченого судового збору.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді Н. В. Ільчишин
Н. М. Судова-Хомюк
Постанова складена в повному обсязі 21.07.2017.