Справа № 442/3918/17
Суддя: Крамар О. В.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/3918/17
Провадження № 2-а/442/142/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинення дій, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо не включення в суму нарахування пенсії грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, одноразової премії, підвищеного посадового окладу (підвищення 25% гірська зона), компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, внаслідок чого йому було неправильно нарахована пенсія з 17.04.2014 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» із вини органу Пенсійного фонду України, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату недоплаченої суми з 26.11.2016 року у відповідності до ст.10, ч.3 ст.51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», врахувавши грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, одноразової премії, підвищеного посадового окладу (підвищення 25% гірська зона), компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 26.11.2016 року без обмеження граничного розміру.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ України з 17 квітня 2014 року, пенсія йому призначена відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». В січні 2017 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про прийняття рішення про перерахунок пенсії, оскільки йому стало відомо, що при нарахуванні пенсії не було включено в суму нарахування ряд виплат, а саме: грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільненні, одноразова премія, підвищення посадового окладу (25% гірська зона), та компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, внаслідок чого йому неправильно нараховано пенсію та здійснити виплату недоплаченої суми пенсії. 20.01.2017 року ним отримано відповідь від відповідача про відмову у здійсненні відповідного перерахунку. Вважає такі дії відповідача необґрунтованими та незаконними, такими, що грубо порушують його конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення, передбачені Конституцією України, іншими законами України, а тому для захисту своїх прав змушений звернутись до суду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник Головного Управління пенсійного фонду України у Львівській області в судове засідання не з'явився. Попередньо неодноразово подавав до суду клопотання про відкладення судового розгляду у зв'язку із неможливістю прибуття в судове засідання та неможливістю підготовки до судового розгляду.

Проте, суд розцінює такі клопотання як зловживання своїми процесуальними правами та вважає, що такі спрямовані на затягування строків розгляду даної справи.

А тому вирішив провести розгляд справи у відсутності представника відповідача.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України на суб'єкта владних повноважень покладено обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийнятих рішень в разі, якщо він заперечує проти задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України з 17 квітня 2014 року, пенсія йому призначена відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із запитом щодо пенсійного забезпечення.

Листом від 20.01.2017 року №649/03-25 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області позивача повідомлено про те, що пенсія йому призначена та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства та відсутні підстави для перерахунку його пенсії з врахуванням одноразової грошової допомоги та інших одноразових виплат.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Закон №2262-XII) (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» №393 від 17.07.1992 року пенсії обчислюються щ розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Законом № 2011-ХІІ).

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 року №1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону № 2011-ХІІ.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, підвищення посадового окладу, компенсація за невикористану відпустку та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 10.03.2015 року № 21-70а15.

Положеннями абзацу 2 п.15 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Національну поліцію»(далі - Закон №580-VIII, із змінами згідно із Законом №900-VIII) передбачено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Статтею 102 Закону №580-VIII встановлено, що пенсійне забезпечення поліцейських здійснюються також в порядку та на умовах, визначених Законом №2262-ХІІ.Як уже було зазначено вище перерахунок пенсій призначених відповідно до Закону №2262-XII проводиться згідно Порядку №45.

За змістом п.1 Порядку №45 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться у разі прийняття рішення КМУ про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей регулює «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 №3-1 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402; далі - Порядок №3-1).

Відповідно до п.23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому ст.63 Закону №2262-XII. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов є підставним і таких слід задоволити.

Разом з тим, суд вважає, що в задоволенні вимог щодо граничного розміру пенсії необхідно відмовити, оскільки пенсійні виплати не перераховані та їх граничний розмір не встановлений.

Керуючись ст.ст. 11, 72, 86, 158-163, 256 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного Управління пенсійного фонду України у Львівській області щодо не включення в суму нарахування пенсії грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, одноразової премії, підвищеного посадового окладу (підвищення 25% гірська зона), компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, внаслідок чого ОСОБА_1 було неправильно нарахована пенсія з 17.04.2014 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» із вини органу Пенсійного фонду України.

Зобов'язати Головне Управління пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату недоплаченої суми пенсії ОСОБА_1 у відповідності до ст.10, ч.3 ст.51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», врахувавши грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, одноразової премії, підвищеного посадового окладу (підвищення 25% гірська зона), компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 26.11.2016 року.

Стягнути з Головного Управління пенсійного фонду України у Львівській області в користь ОСОБА_1 640 гривень судових витрат.

В решті позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення постанови у повному обсязі чи її прийняття у письмовому провадженні - в цей же строк з дня отримання копії постанови.

Постанова виготовлена в нарадчій кімнаті.

Суддя О.В. Крамар