Справа № 166/693/17
Суддя: Лозицький С. О.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 166/693/17
провадження № 2-а/166/56/17
П о с т а н о в а

іменем України

26 червня 2017 року смт. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Лозицького С.О.,

за участю секретаря Заєць Н.П.,

позивача- Корінчука Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ратне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Ратнівського РВ капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР №969938 від 31.05.2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі-Позивач) звернувся в суд із позовом до інспектора СРПП Ратнівського РВ капітана поліції ОСОБА_2 (надалі-Відповідач) про скасування постанови серії АР №969938 від 31.05.2017 року, якою Позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Свій позов обґрунтовує тим, що постановою Відповідача серії АР №969938 від 31.05.2017 року Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) грн.

Згідно вищезазначеної постанови вбачається, що 31.05.2017 року о 13 год. 50 хв. на автодорозі Ратне-Заболоття на 20 кілометрі ОСОБА_1 керував автомобілем не маючи при собі водійського посвідчення, тобто не маючи права керувати транспортним засобом, чим порушив підпункт 2.1 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Вважає, що Постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена посадовою особою поліції є незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, відомчих актів МВС України, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, необґрунтовано, упереджено, за неіснуюче правопорушення, якого він не вчиняв, з порушенням його законних прав, що призвело до незаконного притягнення Позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, в зв'язку з чергуванням в добовому наряді, позов не визнає, постаанову просив залишити в силі.

Суд, заслухавши Позивача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Згідно постанови Відповідача серії АР №969938 від 31.05.2017 року вбачається, що 31.05.2017 року о 13 год. 50 хв. на автодорозі Ратне-Заболоття на 20 кілометрі ОСОБА_1 керував автомобілем не маючи при собі водійського посвідчення, тобто не маючи права керувати транспортним засобом, чим порушив підпункт 2.1 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП за що було застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно диспозиції ч.1 ст.126 КУпАП, відповідальність водія наступає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно диспозиції ч.2 ст.126 КУпАП, відповідальність водія наступає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідач зазначаючи в постанові суть правопорушення, вказав що ОСОБА_1 керував автомобілем не маючи при собі водійського посвідчення і в той же час не маючи права керувати транспортним засобом взагалі, тобто відповідальність за яке передбачена за ч.1 ст.126 КУпАП та за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Диспозиція ст. 126 КУпАП за способом викладення є бланкетною, тобто в ній закріплені загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, слід звертатися до норм іншого нормативного акта, в даному випадку Правил дорожнього руху України.

Відповідач в вищевказаній постанові, зазначив, що Позивач порушив п.п. 2.4 ПДР України.

Пункт 2.4. ПДР України складається із трьох підпунктів різного змісту і різними наслідками у разі порушення одного із них, зокрема:

а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;

в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов'язковому технічному контролю.

Проте, Відповідач в своїй постанові не зазначив, який саме підпункт пункту 2.4 ПДР України Позивач порушив, тобто не розкрив у оскаржуваній постанові суть правопорушення, а із вказаних у цій постанові даних неможливо достовірно та однозначно встановити, за які ж саме дії Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У даному випадку протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 258 КУпАП не складався. Відомості про наявність інших доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, та їх приєднання до постанови серії АР № 969938 від 31.05. 2017 року - відсутні. Єдиним документом, який фіксує факт та обставини вчинення адміністративного правопорушення є постанова у справі про адміністративне правопорушення. Описуючи суть адміністративного правопорушення, інспектор зазначив, що Позивач не мав при собі водійського посвідчення та разом з тим, у вказаній постанові також зазначено, що Позивач керував транспортним засобом не маючи на це права, тобто будучи особою, яка взагалі або позбавлена права керування транспортним засобом, або якій взагалі не видавалось посвідчення водія, що суперечить дійсносним обставинам справи.

Відповідачем було порушено право ОСОБА_1 на захист, не надано можливості надати всі необхідні документи, залучити до розгляду справи захисника, адже згідно положень ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб передбачені Конституцією України та Законами України.

Аналізуючи дослідженні у судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, Суд дійшов висновку, про необхідність задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 7, 11, 71, 94, 122, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 171-2 КАС, Суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора СРПП Ратнівського РВ капітана поліції ОСОБА_2 серії АР №969938 від 31.05.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ратнівський районний суд Волинської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. Лозицький