Справа № 826/25756/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

приватного підприємства «Пром Торг ЛЗА»

до

державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

державної податкової інспекції у Шевченківському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про

визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Пром Торг ЛЗА» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить:

- визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 25.09.2015 №250920151;

- визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо відмови в прийнятті поданої приватним підприємством «Пром Торг ЛЗА» податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2015 року від 14.10.2015, розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за вересень 2015 року від 14.10.2015, що було направлено до ДПС України від 14.10.2015;

- вважати прийнятими та зареєстрованими звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2015 року від 14.10.2015, розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за вересень 2015 року від 14.10.2015, що було направлено приватним підприємством «Пром Торг ЛЗА» до ДПС України, днем їх фактичного отримання державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві – 14.10.2015.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.03.2016 до участі у справі в якості співвідповідача залучено державну податкову інспекцію у Шевченківському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, з огляду на те, що станом на момент розгляду справи судом, приватне підприємство «Пром Торг ЛЗА» перебуває на податковому обліку саме у державній податковій інспекції у Шевченківському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з огляду на безпідставне розірвання контролюючим органом в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів, останнім не було прийнято та зареєстровано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2015 року з додатками.

Відповідач – державна податкова інспекція у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві – проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши, що договір про визнання електронних документів, укладений з позивачем, розірвано контролюючим органом в односторонньому порядку, з огляду на порушення його істотних умов, оскільки місцезнаходження приватного підприємства «Пром Торг ЛЗА» під час проведення відповідних заходів не встановлено, з огляду на що податкова звітність останнього – податкова декларація з податку на додану вартість за вересень 2015 року з додатками, – подана засобами електронного зв’язку, не прийнята.

Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між приватним підприємством «Пром Торг ЛЗА» та державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві укладено договір про визнання електронних документів від 25.09.2015 №250920151, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

На підставі вказаного договору приватним підприємством «Пром Торг ЛЗА» засобами електронного зв’язку 14.10.2015 подано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2015 року з додатком №5 «Розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» за вересень 2015 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією квитанції №1.

Разом з тим, вказана податкова декларація з додатком не була прийнята із зазначенням у квитанції №1 виявленої помилки: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв’язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме для платника не укладено договір про визнання електронної звітності».

Вважаючи факти розірвання договору про визнання електронних документів, неприйняття вказаної податкової декларації протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 року №233 затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (надалі – Інструкція №233), яка визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису.

З метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв’язку платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа – суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору (пункт 5 розділу ІІІ Інструкції №233).

Додатком 1 до Інструкції №233 затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно пункту 6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що законодавчо обґрунтованими підставами для розірвання договору про визнання електронних документів органом ДПС в односторонньому порядку є 1) ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; або 2) зміна платником податків місця реєстрації.

Згідно з пунктом 45.2 статті 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

При цьому, у відповідності до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 №755-IV у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин (надалі – Закон №755), місцезнаходження юридичної особи – адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі – виконавчий орган).

У свою чергу, відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України (частина перша статті 17 Закону №755).

В Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться такі відомості щодо юридичної особи як місцезнаходження юридичної особи (частина друга статті 17 Закону №755).

Водночас, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості (стаття 18 Закону №755).

У відповідності до наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 12.10.2015, тобто станом на момент розірвання контролюючим органом в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів, місцезнаходженням приватного підприємства «Пром Торг ЛЗА» визначено місто Київ, вулиця Десятинна, 7, кімната 3, що відповідає адресі останнього, зазначеній у договорі про визнання електронних документів від 25.09.2015 №250920151.

Крім того, на підтвердження перебування приватного підприємства «Пром Торг ЛЗА» за вказаною адресою останнім надано суду копії договору суборенди нежилих приміщень від 18.06.2016 №38/2015, акту прийому-передачі об’єкту оренди та квитанцій до прибутково касових ордерів (на підтвердження оплати послуг з суборенди даного приміщення).

Таким чином, з урахуванням ненадання відповідачем належних та допустимих доказів на підтвердження факту розірвання договору про визнання електронних документів від 25.09.2015 №250920151, а також недоведеність під час судового розгляду справи факту не встановлення місцезнаходження приватного підприємства «Пром Торг ЛЗА» суд зазначає, що твердження контролюючого органу про наявність законодавчо мотивованих підстав для розірвання даного договору не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, а, відтак, останній продовжує свою дію у часі та підлягає виконанню сторонами.

Як наслідок, суд вказує про протиправність дій державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 25.09.2015 №250920151.

Згідно з пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством (пункт 49.4 статті 49 Податкового кодексу України).

Відтак, з урахуванням того, що вказана у квитанції №1 підстава для неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2015 року з додатками, пов’язана з висновками контролюючого органу про не укладення договору про визнання електронних документів, що спростовано викладеними вище висновками суду, у державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві були відсутні законодавчо мотивовані підстави для неприйняття вказаної податкової декларації, а тому дії державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо відмови в прийнятті поданої приватним підприємством «Пром Торг ЛЗА» податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2015 року від 14.10.2015, розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за вересень 2015 року від 14.10.2015, що було направлено до ДПС України від 14.10.2015 є протиправними.

З урахуванням викладеного, державну податкову інспекцію у Шевченківському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, як контролюючий орган, в якому позивач станом на момент розгляду справи судом перебуває на податкову обліку, слід зобов’язати вважати прийнятою та зареєстрованою податкову декларацію приватного підприємства «Пром Торг ЛЗА» з податку на додану вартість за вересень 2015 року з додатком №5 «Розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» за вересень 2015 року днем її фактичного надходження, а саме: 14.10.2015.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх.

Керуючись статтями 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 25.09.2015 №250920151.

Визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо відмови в прийнятті поданої приватним підприємством «Пром Торг ЛЗА» податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2015 року від 14.10.2015, розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за вересень 2015 року від 14.10.2015, що було направлено до ДПС України від 14.10.2015.

Зобов’язати державну податкову інспекцію у Шевченківському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві вважати прийнятою та зареєстрованою податкову декларацію приватного підприємства «Пром Торг ЛЗА» з податку на додану вартість за вересень 2015 року з додатком №5 «Розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» за вересень 2015 року днем її фактичного надходження, а саме: 14.10.2015.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.