Справа № 295/3897/17
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/3897/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі

головуючого судді Перекупка І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Сидорець К.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

за участю представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду в Житомирській області про визнання дій неправомірними та стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким визнати неправомірними дії Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду в Житомирській області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії шляхом донарахування різниці між встановленою пенсією та прожитковим мінімумом, провести її індексацію в установленому законодавством порядку та стягнути на її користь 43 393,59 грн. стверджуваної заборгованості по виплаті пенсії.

На обґрунтування позову зазначила, що з листопада 1992 р. їй було встановлено пенсію по інвалідності. З метою перевірки відповідності встановленої відповідачем пенсії прожитковому мінімуму, 19 січня 2017 р. вона звернулася до відповідача із письмовою заявою про надання довідки про помісячний розмір встановленої їй пенсії з січня 2000 року по лютий 2017 р. включно.

Із наданої відповідачем довідки вбачається, що у період з січня 2000 р. по травень 2007 р. включно пенсія їй виплачувалася нижче прожиткового мінімуму встановленого для непрацездатних громадян. У звязку з цим просила відповідача провести перерахунок пенсії шляхом донарахування різниці між виплаченою пенсією в період з січня 2000 р. по травень 2007 р. та встановленим на той час прожитковим мінімумом і здійснити її індексацію в установленому законодавством порядку.

02.02.2017 р. відповідач листом за №43/С-8 відмовив у проведенні перерахунку пенсії посилаючись на те, що пенсія була нарахована відповідно до законодавства України і підстав для проведення її перерахунку немає.

З урахуванням викладеного, просила позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності з 06.04.1993 року, яка з 01.01.2004 року обчислена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон) у розмірі 90% пенсії за віком, яка відповідно до статті 27 Закону обчислюється шляхом добутку коефіцієнта страхового стажу, визначеного відповідно до статті 25 Закону та середньомісячного заробітку для обчислення пенсії, визначеного відповідно до статті 40 Закону. Згідно статті 28 Закону (у редакції чинній до 01.10.2011 року) мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом. Крім цього, за кожен рік понад 20 років для жінок розмір пенсії збільшується на 1 % від основного розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1% від мінімального розміру пенсії за віком у відповідні періоди (у випадку, якщо основний розмір пенсії перевищує мінімальний розмір). При визначені коефіцієнта страхового стажу відповідно ст. 24 Закону до страхового стажу зараховується період знаходження на інвалідності з моменту встановлення інвалідності до досягнення громадянином пенсійного віку.

На момент звернення загальний стаж позивача становив 21 рік 11 місяців 15 днів, а додатковий 15 років 3 місяці 1 день, у звязку з чим індивідуальний коефіцієнт страховою стажу для обчислення пенсії з урахуванням величини оцінки страхового стажу 1.35 становить 0,50175.

Розмір пенсії прораховано із заробітної плати, взятої за період роботи з 01.05.1991 року по 30.04.1993 року згідно довідки про заробіток для обчислення пенсії, виданої Виконавчим комітетом Житомирської міської ради.

Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, який обчислюється шляхом співвідношення фактичної заробітної плати па середню заробітну плату в Україні за відповідний рік у розрізі за кожен місяць, становить 0,95359, а розмір середньомісячного заробітку для обчислення пенсії - 1142,31 грн..

Загальний розмір пенсійної виплати до 01.05.2016 р. становив 1170,10 грн..

У звязку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01.12.2016 року розмір пенсійної виплати позивача становить 1343,10 грн.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексуються грошові доходи громадян, які не мають разового характеру та які одержано на території України. До них належать і пенсії. Індексація грошових доходів відбувається тоді, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації 103%. Обчислює цей індекс та оприлюднює його щомісяця Державний комітет статистики. Пенсії індексуються відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 в межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Згідно Порядку проведення індексації грошових доходів населення, індексації не підлягають соціальні виплати - додаткова пенсія, підвищення, компенсаційні виплати та доплата до основного розміру пенсії, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму (пенсії обчислені з урахуванням абзацу першого, частини першої статті 28 Закону). Індексація пенсій проводиться автоматизовано інформаційно-обчислювальним центром Міністерства соціального захисту населення непрацюючим пенсіонерам. Розмір індексації нараховано кожному пенсіонеру індивідуально в залежності від базового місяця та доплат до мінімального розміру пенсії.

Розмір призначеної позивачу пенсії обчислений від стажу і заробітку не досягає мінімального розміру пенсії. Тому встановлюється доплата до мінімального розміру пенсії для осіб, які втратили працездатність, а тому індексація не нараховується. Вважає, що розмір пенсії обчислено у відповідності до діючих норм пенсійного законодавства, розрахунки, додані позивачем до позовної заяви, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони здійсненні без застосування чинного законодавства та в довільній формі, тому вимога стягнення 43393,59 грн. є безпідставною, а дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду в Житомирській області щодо нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 є правомірними та вмотивованими.

З урахуванням викладеного, просила відмовити позивачу в задоволенні позову.

Суд, вислухавши позивача, її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Стаття 55 ОСОБА_4 України проголошує, що права і свободи людини захищаються судом.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Судом встановлено, що з 06.04.1993 року позивач перебуває на обліку в Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності, яка обчислена відповідно до Закону України «Про обов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 90% пенсії за віком. Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 084114 з 01.08.2014 року позивачу встановлено другу групу інвалідності. У період з січня 2000 року по травень 2007 року включно (а.с.15-22) пенсія позивачу виплачувалася нижче прожиткового мінімуму встановленого для непрацездатних громадян.

Відповідно до статті 46 ОСОБА_4 України та статті 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія не може бути нижчою прожиткового мінімуму.

Відповідно до статті 8 ОСОБА_4 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_4 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_4 України є нормами прямої дії.

Відповідно до статті 46 ОСОБА_4 України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування ОСОБА_4 України при здійсненні правосуддя» вказано, що «оскільки ОСОБА_4 України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності ОСОБА_4 і в усіх необхідних випадках застосовувати ОСОБА_4 як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на ОСОБА_4, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. У разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає ОСОБА_4 України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст. 150 ОСОБА_4 може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність ОСОБА_4 законів та інших нормативно-правових актів. Таке рішення може прийняти суд першої, касаційної чи наглядової інстанції...».

Згідно зі ст.5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до ОСОБА_4 України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 9 ОСОБА_4 України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина,її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується.

Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої відповідно до Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Кожен має право на справедливий... розгляд його справи... судом..., який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...». У пункті 1 частини 1 вказаного Закону зазначено, що : «Україна повністю визнає на своїй території […] щодо визнання обовязковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» (з подальшими змінами) передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визнає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Як слідує із рішень Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine) (заява № 63566/00, пп. 13-19, від 18 липня 2006 року), «Богатова проти України» ( Bogatova v. Ukraine) (заява № 5231/04, від 7 жовтня 2010 року), «Петриченко проти України» (Petrychenko v. Ukraine) (заява (№ 2586/07, від 12 грудня 2006 року) при розгляді спорів про розмір пенсії національні суди мають зясувати, чи дотриманні при призначенні пенсії гарантії, які зазначені в ст. 46 ОСОБА_4 України та чи відповідає розмір пенсії встановленому у відповідний час прожитковому мінімуму.

Відповідачем не надано доказів того, що у період з січня 2000 року по травень 2007 року включно пенсія позивачу виплачувалася у розмірі не нижчому прожиткового мінімуму встановленого для непрацездатних громадян. В звязку з цим суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про проведення донарахування різниці між встановленою пенсією та прожитковим мінімумом за цей період.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексуються грошові доходи громадян, які не мають разового характеру та які одержано на території України. До них належать і пенсії.

В ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розкрито поняття «пенсії» відповідно до якого : «пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом Пенсійного віку чи визнання її інвалідом». Аналіз зазначеної правової норми вказує на те, що пенсія не має разового характеру, а тому підлягає індексації. Індексація пенсій проводиться відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення в межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Оскільки розмір встановленої позивачу пенсії у період з січня 2000 року по травень 2007 року включно був нижчий прожиткового мінімуму встановленого для непрацездатних громадян, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про проведення індексації донарахованої різниці між встановленою пенсією та прожитковим мінімумом за цей період.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона повина довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, в ході розгляду справи відповідачем не доведено, що нарахування пенсії позивачу у період з січня 2000 року по травень 2007 р. було проведено у розмірі прожиткового мінімуму.

Враховуючи зазначені обставини, а саме те, що з січня 2000 р. по травень 2007 р. пенсія позивачу була нарахована у розмірі нижчому прожиткового мінімуму, що суперечить ст. 46 ОСОБА_4 України та те, що згідно зі статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» пенсія підлягає індексації, дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії шляхом донарахування різниці між встановленою пенсією та прожитковим мінімумом і провести її індексацію в установленому законодавством порядку є неправомірними.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку , що вимоги позивача грунутються на законних підставах, у звязку з чим підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.19 ОСОБА_4 України, Законом України «Про збір на загальнообовязкове державне соціальне страхування», ст.ст.11, 19, 71, 86, 94, 97, 98, 99, 100, 103, 158-163, 1712 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду в Житомирській області про визнання дій неправомірними та стягнення заборгованості - задовольнити

Визнати неправомірними дії Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду в Житомирській області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії шляхом донарахування різниці між встановленою пенсією та прожитковим мінімумом та провести її індексацію в установленому законодавством порядку.

Стягнути з Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду в Житомирській області на користь ОСОБА_1 43 393,59 грн. стверджуваної заборгованості по виплаті пенсії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Перекупка І.Г.