Справа № 806/1919/17
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м.Житомир справа № 806/1919/17

категорія 10.3.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

за участю: секретар судового засідання Климчук К.О.,

позивач ОСОБА_1,

представники відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання повторно розглянути заяву про видачу посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видати відповідне посвідчення.

В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримала і пояснила, що має статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії з 30.07.2009року, так як постійно проживає і працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю. Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України 27.10.2015року було встановлений причинний зв'язок її захворювання з впливом аварії на ЧАЕС. Такий висновок, на думку Позивача, дає підстави для встановлення її статусу особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 1 категорії. По цій причині Позивач звернулася до Відповідача, але відповідно до оскаржуваного рішення їй було відмовлено в наданні такого статусу.

В судовому засіданні представники Житомирської обласної державної адміністрації, Відповідача по даній справі, проти позову заперечили і пояснили, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року N76-VIII з 01.01.2015року внесено зміни до цілого ряду законодавчих актів, відповідно до яких зона посиленого радіоекологічного контролю, як частина території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, виключена. На думку представників Відповідача, з 01.01.2015року Позивач не вважається особою, що проживає на території радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому не може визнаватися особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Розглянувши подані Позивачем документи та матеріали, заслухавши пояснення Позивача, заперечення представників Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку розгляду матеріалів про визначення статусу потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, регулюються правовими нормами Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. N 51 (надалі - Порядок N 51), що були чинні на день виникнення спору.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що 30.07.2009року Позивачу було видано посвідчення серії В-П №564584 (категорії 4) як особі, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю. Вказане посвідчення діє на час проживання або роботи у зоні посиленого радіоекологічного контролю (а.с.3).

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України 27.10.2015року був встановлений причинний зв'язок захворювання Позивача з впливом аварії на ЧАЕС. З 03.12.2015року Житомирською обласною МСЕК-1 Позивачу встановлена друга група інвалідності на підставі захворювання пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС (а.с.8-9).

Судом встановлено та визнається сторонами, що на виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 18.01.2017р. Відповідачем було розглянуто подання Малинської районної державної адміністрації щодо видачі ОСОБА_1 посвідчення потерпілої від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії.

За результатами такого розгляду Відповідачем було винесено оскаржуване рішення від 09.02.2017року щодо відмови Позивачу у видачі зазначеного посвідчення.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні Відповідача, відмова була зумовлена виключно набуття чинності Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII ( надалі - Закон № 76-VIII).

Таке рішення Відповідача як суб'єкта владних повноважень ґрунтується на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

За приписами абзацу третього пункту 10 Порядку N 51 видача посвідчень потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи віднесено до повноважень обласних державних адміністрацій за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначають правові норми Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Так, в частині другій статті 2 цього Закону було дано визначення " зона посиленого радіоекологічного контролю", а в статті 23 цього ж Закону визначалися компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 4.

З набранням чинності Закону № 76-VIII з 01.01.2015року виключені частина друга статті 2 та стаття 23 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Тобто, з 01.01.2015року зона посиленого радіоекологічного контролю як правова підстава для отримання статусу потерпілих 4 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи відсутня.

З 01.01.2015року Позивач не вважається особою, що проживає або працює в зоні посиленого радіоекологічного контролю. З цього часу у Позивача відсутні жодні відповідні компенсації та пільги, які їй належали до 01.01.2015року відповідно до чинної на той час ст.23 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, на момент складання експертного висновку Центральної міжвідомчої комісії МОЗ та МНС України від 27.10.2015 №29, на час проведення огляду в Житомирській обласній МСЕК- 24.12.2015 та на час направлення подання про надання посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, ОСОБА_1 вже не мала статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи і як наслідок, до Позивача неможливо застосувати норми Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зважаючи на встановлені обставини, суд робить висновок, що Відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, а тому у нього були відсутні підстави для видачі ОСОБА_1 посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, а тому позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2,86,94,159-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повний текст постанови виготовлено: 25 липня 2017 р.