Справа № 348/592/17
Суддя: Міськевич О.Я.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/592/17

19 липня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря Госедло Л.І.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся в суд з адміністративним позовом до Надвірнянського об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, яку просить задоволити та визнати неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо неврахування при розрахунку пенсії ОСОБА_3 сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати, яку він отримував у ВАТ «Сибнафта-Ноябрськнафтогаз» та у ТОВ «Сибнафта-Хантос» та зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 починаючи з 21.11.2007р., з урахуванням розміру заробітної плати, з районними коефіцієнтами та північною надбавкою, яку він отримував: у ВАТ «Сибнафта-Ноябрськнафтогаз» в період з 01.01.2002 р. по 30.04.2005 р., згідно довідок про заробітну плату, виданих ВАТ «Сибнафта-Ноябрськнафтогаз» 20.02.2006 р. за №№ 49, 50, 51, 52; у ТОВ «Сибнафта-Хантос» у період з 01.05.2005 р. по 30.06.2007 р., згідно довідок про заробітну плату, виданих ТОВ «Сибнафта-Хантос» 20.07.2007 р. за №№ 478, 479, 480, та виплатити недоотримані ним суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з 22.12.2016 р. призначити та перерахувати ОСОБА_3 пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Визнати неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у застосуванні ОСОБА_3 усередненого показника середньої заробітної плати для обчислення пенсії у 2016 році та зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області при призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком з 22.12.2016 р. застосувати згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» усереднений показник заробітної плати, який у 2016 році встановлений в розмірі 3263,44 грн, а також виплатити недоотримані ним суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо нарахування пенсії ОСОБА_3 із обмеженням заробітної плати коефіцієнтом 5,6. та зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з 21.11.2007р.здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3, знявши обмеження коефіцієнтів заробітної плати 5,6 за період з 01.01.1984 р. по 30.06.2007 р. з врахуванням повного заробітку при обчисленні його пенсії, та виплатити недоотримані ним суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Представник відповідача-управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області позов не визнала, заперечила обставини на які поилається позивач, підтримала надані письмові заперечення. Просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

Ухвалою суду від 19.07.2017р. позовні вимоги ОСОБА_3, за період з 21.11.2007року по 14.09.2016року залишено без розгляду.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.71 КАС України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи,перевіривши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду для оскарження будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Зі змісту ст.71 КАС України випливає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності його рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них та їхніх сімей.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером і перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному управлінні ПФУ Івано-Франківської області, де з 21.11.2007 р. отримує пенсію, яка призначена як працівнику Крайньої Півночі відповідно до Тимчасової угоди укладеної 15 січня 1993 року між урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення (а.с. 18, 21-22).

У період з 10.09.2001 року по 30.04.2005 рік позивач працював на посаді ведучого інженера Управління по бурінні в Центральному апараті ВАТ «Сибнафта-Ноябрськнафтогаз».

Вищевказане підприємство знаходилося на території м. Ноябрськ, Ямало-Ненецького автономного округу, яка згідно Постанови Ради Міністрів СССР від 10.10.1967 року № 1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесена до районів Крайньої Півночі і тут він отримував заробітну плату з районними коефіцієнтами та північною надбавкою.

У період з 01.05.2005 року по 24.03.2012 рік позивач працював на посадах ведучого інженера відділу контролю за процесом будівництва і ремонту свердловин, головного спеціаліста управління будівництва свердловин служби контролю за процесом будівництва свердловин, заступника начальника служби у ТОВ «Сибнафта-Хантос».

Вищевказане підприємства знаходилося на території м. Ханти-Мансійська, Тюменської області, Ханти-Мансійського автономного округу (Росія), яка згідно Постанови Ради Міністрів СССР від 10.10.1967 року № 1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесена до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, де отримував заробітну плату з районними коефіцієнтами та північною надбавкою.

Весь стаж роботи на вказаних підприємствах підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці від 05.09.1974 р. з посиланням на дату та номер наказів про прийняття, переведення, звільнення та запис про місцезнаходження підприємства, на якому виконував роботи (а.с. 8-10).

21.11.2007 року відповідач Надвірнянське оУПФУ призначило позивачу пенсію по віку як працівнику Крайньої Півночі відповідно до Тимчасової угоди укладеної 15 січня 1993 року між урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення.

При цьому до заяви про призначення пенсії було подано пакет документів про стаж роботи, заробітну плату та посвідчення про проживання у гірському населеному пункті.

Для підтвердження розміру заробітної плати, яку позивач отримував у ВАТ «Сибнафта-Ноябрськнафтогаз» у період з 01.01.2002 року по 30.04.2005 рік, ним було подано відповідачу довідки про заробітну плату № 50, № 51, № 52 та № 49 від 20.02.2006 р. з врахуванням районних коефіцієнтів та північної надбавки, а у ТОВ «Сибнафта-Хантос» у період з 01.05.2005 року по 31.06.2007 рік було подано відповідачу довідки про заробітну плату № 480, № 479, № 478 від 20.07.2007 р., з врахуванням районних коефіцієнтів та північної надбавки (а.с. 11-17).

Проте відповідач при обчисленні пенсії не врахував позивачу районні коефіцієнти та північну надбавку.

Такі дії відповідача на думку суду є неправомірними виходячи з наступних підстав.

Згідно із ст. 41 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII було передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до підпункту "д" пункту 15 Інструкції про порядок утримання страхових внесків і використання коштів державного соціального страхування, затвердженої постановою Президії ВЦРПС від 29.02.1960, в загальну суму заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески, включалися районний коефіцієнт та надбавка.

Згідно із Положенням про порядок призначення та виплати державних пенсій від 03.08.1972 р., Законом СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР" від 15.05.1990 р. особам, які проживали у районах, де до заробітної плати робітників і службовців встановлено районні коефіцієнти, при призначенні пенсій враховувалася фактична заробітна плата, обчислена із застосуванням районного коефіцієнта.

Також, неврахування відповідачем при розрахунку позивачу пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати суперечить положенням Угоди про гарантії прав громадян - держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року на отримання, гарантованої міжнародною Угодою, пенсії в більшому розмірі. Відповідно до Конституції України та чинного законодавства України, міжнародна угода, ратифікована Верховною Радою України має перевагу над чинним законодавством України, в тому числі і в галузі пенсійного забезпечення.

Статтею 6 даної Угоди визначено, що для встановлення права на пенсію, громадянам держав - учасниць Угоди, враховується трудовий стаж набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди. Обчислення пенсії проводиться з заробітку за період роботи, який зараховується в трудовий стаж.

Оскільки позивач працював в районі Крайньої Півночі та місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі і подав відповідачу довідки про заробітну плату з районними коефіцієнтами та північною надбавкою, з посиланням на первинні документи, особові рахунки по заробітній платі та інші уточнюючі документи які підтверджують про те, що він отримував заробітну плату з районними коефіцієнтами та північною надбавкою відповідно на нього поширюється дія Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року і він маю право на врахування районного коефіцієнту та північної надбавки при обчисленні пенсії за весь періоди роботи у даній місцевості.

До аналогічних висновків про наявність правових підстав для зарахування районних коефіцієнтів та північних надбавок при визначенні розміру пенсій також прийшов Вищий адміністративний суд України у своїй постанові від 25 вересня 2012 року по справі №К/9991/24753/12, в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2014 року по справі №К/800/27953/13.

Враховуючи наведене суд прийшов до висновку по підставність позовних вимог та зобов"язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 починаючи з 21.11.2007р., з урахуванням розміру заробітної плати, з районними коефіцієнтами та північною надбавкою, яку він отримував: у ВАТ «Сибнафта-Ноябрськнафтогаз» в період з 01.01.2002 р. по 30.04.2005 р., згідно довідок про заробітну плату, виданих ВАТ «Сибнафта-Ноябрськнафтогаз» 20.02.2006 р. за №№ 49, 50, 51, 52; у ТОВ «Сибнафта-Хантос» у період з 01.05.2005 р. по 30.06.2007 р., згідно довідок про заробітну плату, виданих ТОВ «Сибнафта-Хантос» 20.07.2007 р. за №№ 478, 479, 480.

Вирішуючи спір в частині проведення призначення та перерахунку пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». суд виходить з наступного:

22.12.2016 роцу позивачем при досягненні 60-ти років подано заяву про призначення йому пенсії по віку та застосування усередненого показника заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Однак своїм листом від 27.12.2016 роцу № 400/Г-15 відповідач відмовив позивачу у призначенні такої пенсії, при цьому в обгрунтування своєї відмови відповідач повторно застосував показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2006 р.

Такі дії на думку суду є неправомірними виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Враховуючи те, що позивач досяг встановленого законом віку та має трудовий стаж достатній для призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тому він має право на пенсію за віком.

Таким чином позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволеннняв повному об"ємі з часу зверненя із заявою.

Випішуючи спір щодо застосування показника середньої заробітної плати при призначенні пенсіїсуд виходить з наступного.

Відповдно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 р. із змінами та доповненнями (далі - Закон №1058-IV), якою передбачено, що пенсія обчислюється із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, особам, яким приймалося рішення про призначення пенсії з початку 2009 року пенсії обчислювалися із врахуванням показника середньомісячної заробітної плати за 2008 рік в розмірі 1573,99 грн.

При призначенні позивачу пенсії згідно Тимчасової угоди у 2007році застосовувався показник середньомісячної заробітної плати за 2006 рік в розмірі 928,81 грн., пенсій з 01.01.2016 року застосовувався усереднений показник заробітної плати: який у 2016 р. становить 3263,44 грн.

Частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що «переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами». Зокрема документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії на інший, призначеного саме за цим Законом. В такому випадку, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Проте, позивач у 2016році звернувся із заявою про призначення пенсії за віком, тобто призначення пенсії на підставі інших норм закону.

Так з 21.11.2007 р. позивач отримує пенсію яка призначена як працівнику Крайньої Півночі відповідно до Тимчасової угоди укладеної 15 січня 1993 року між урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення, і яка передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а пенсія за віком за якою позивач 22.12.2016 роцу звернувся до відповідача, призначається відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи вищенаведене має місце призначення пенсії за віком а не переведення з одного виду пенсії на інший, а тому при призначенні позивачу пенсії за віком відповідач відповідно до вимог ст.ст. 40 та 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зобов'язаний застосувати усереднений показник заробітної плати: встановлений у 2016 р. в розмірі 3263,44 грн.

Так, особам, які звернулися за призначенням пенсій в 2017 році, пенсії повинні призначатися із застосуванням усередненого показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в Україні за 2014-2016 роки.

Подібна правова позиція була також висловлена Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі №21-612а14, в якій описується, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

При призначенні пенсій застосовувався усереднений показник заробітної плати: у 2014 році - 2700,98 грн., у 2015 році - 2960,62 грн., у 2016 році - 3263,44 грн.

Враховуючи наведене суд прийшов до висновку про підставність позовних вимог в цій частині та їх задоволення.

Вирішуючи спір щодо обмеження коефіцієнтом 5,6 суд виходить з наступного.

22 грудня 2016 р. позивач звернувся Надвірнянське оУПФУ із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії без обмеження заробітку у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу).

Проте, відповідач своїм листом № 400/Г-15 від 27.12.2016 р. відмовив позивачу у такому перерахунку пенсії, посилаючись на п. 2 ст. 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 р.

Такі дії на думку суд є неправомірними.

Відповідно до ст. 66 З-ну України "Про пенсійне забезпечення" вбачається, що у заробіток для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески.

Зміни до вищевказаної статті були внесені Законом України від 22.05.2003 р., які набули чинності з 10.06.2003 р.

Відповідно до вказаних змін та доповнень, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Частинами 1, 2 ст.41 даного Закону визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. (Пункт другий статті 41 доповнено абзацом згідно із Законом N 2343-IV від 13.01.2005).

З даної норми Закону випливає, що обчислення пенсії проводиться за правилами та відповідно до законодавства, що діяло раніше, а обмеження 5,6 розміру середньої заробітної плати повинно застосовуватися до перерахунку за період починаючи з 01.12.1988 року.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, на час отримання позивачем заробітної плати в період за період з 01.01.1984 р. по 31.12.1988 р. таких обмежень максимальної величини заробітної плати не існувало, так як були встановлені лише 13.07.1998 року Постановою КМУ №1064 "Про встановлення максимальної величини, фактичних витрат суб'єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються збори (внески) до соціальних фондів».

З врахуванням того, що страхові внески сплачувалися до Пенсійного фонду з всієї (повної) заробітної плати, яку позивач отримував у вказаний період то дії відповідача щодо нарахування пенсії із обмеженого заробітку у межах суми, що не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання заробітку, є неправомірними за період з за період з 01.01.1984 р. по 31.12.1988 р., в решті частиніза період з 31.12.1988р. по 30.06.2007р. не підлягають до задоволення.

Також, нарахування відповідачем пенсії із обмеженого заробітку у межах суми, що не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання заробітної плати суперечить положенням Угоди про гарантії прав громадян - держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року на отримання, гарантованої міжнародною Угодою, пенсії в більшому розмірі. Відповідно до Конституції України та чинного законодавства України, міжнародна угода, ратифікована Верховною Радою України має перевагу над чинним законодавством України, в тому числі і в галузі пенсійного забезпечення.

Відповідно до п.3 статті 6 Угоди від 13.03.1992 року обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Водночас стаття 5 цієї ж Угоди констатує, що вона поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Згідно чинного законодавства України та загальновизнаних норм міжнародного права, міжнародна Угода від 13.03.1992 року в даному випадку має вищу юридичну силу над чинним законодавством України в галузі пенсійного забезпечення, зокрема, щодо визначення розміру заробітної плати, яка використовується при розрахунку розміру пенсії зацікавленої особи.

Відповідно до ч.2 ст. 19 ЗУ "Про міжнародні договори України" від 29 червня 2004 р. № 1906-ІУ, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про можливість часткового задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 8-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 99, 100, 158-163, 167, 186, 187, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними - задовільнити частково.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо неврахування при розрахунку пенсії ОСОБА_3 сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати, яку він отримував у ВАТ «Сибнафта-Ноябрськнафтогаз» та у ТОВ «Сибнафта-Хантос».

Зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 починаючи з 14.09.2016 р., з урахуванням розміру заробітної плати, з районними коефіцієнтами та північною надбавкою, яку він отримував: у ВАТ «Сибнафта-Ноябрськнафтогаз» в період з 01.01.2002 р. по 30.04.2005 р., згідно довідок про заробітну плату, виданих ВАТ «Сибнафта-Ноябрськнафтогаз» 20.02.2006 р. за №№ 49, 50, 51, 52; у ТОВ «Сибнафта-Хантос» у період з 01.05.2005 р. по 30.06.2007 р., згідно довідок про заробітну плату, виданих ТОВ «Сибнафта-Хантос» 20.07.2007 р. за №№ 478, 479, 480, та виплатити недоотримані ним суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з 22.12.2016 р. призначити та перерахувати ОСОБА_3 пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Визнати неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у застосуванні ОСОБА_3 усередненого показника середньої заробітної плати для обчислення пенсії у 2016 році.

Зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області при призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком з 22.12.2016 р. застосувати згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» усереднений показник заробітної плати, який у 2016 році встановлений в розмірі 3263,44 грн, а також виплатити недоотримані ним суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо нарахування пенсії ОСОБА_3 із обмеженням заробітної плати коефіцієнтом 5,6.

Зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з 14.09.2016 р. здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3, знявши обмеження коефіцієнтів заробітної плати 5,6 за період з 01.01.1984 р. по 31.12.1988 р. з врахуванням повного заробітку при обчисленні його пенсії, та виплатити недоотримані ним суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст. 186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст постанови виготовлено 24.07.2017 р.