Справа № 389/1371/17
Суддя: Тьор Є. М.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН № 389/1371/17
Провадження № 2-а/389/79/17
У Х В А Л А

25 липня 2017 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Тьор Є.М.,

при секретарі - Гончаровій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знамянка Кіровоградської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Знамянської міської ради Кіровоградської області, треті особи міський голова м. Знамянки Кіровоградської області ОСОБА_2, перший заступник міського голови м. Знамянки Кіровоградської області ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування акту щодо проведення службового розслідування стосовно начальника відділу культури та туризму виконавчого комітету Знамянської міської ради та розпоряджень виконавчого комітету Знамянської міської ради,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вимогами про визнання протиправними та скасування акту щодо проведення службового розслідування стосовно начальника відділу культури та туризму виконавчого комітету Знамянської міської ради та розпоряджень виконавчого комітету Знамянської міської ради.

В судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження в справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування акту проведення службового розслідування, на підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України, так як акт службового розслідування за своєю суттю не є рішенням субєкта владних повноважень /виконавчого комітету/, оскільки не містить будь якого волевиявлення, а лише носить рекомендаційний характер для посадової особи /міського голови/. В даному випадку акт службового розслідування, в якому відображено узагальнений опис виявлених порушень трудової дисципліни, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта службового розслідування, не є правовим документом, який встановлює відповідальність посадової особи місцевого самоврядування та відповідно не є актом індивідувальної дії у розумінні частини першої статті 17 КАС України.

В судовому засіданні позивач заперечив щодо закриття провадження у справі, так як дійсно акт службового розслідування не є нормативно правовим документом, але на його підстави виносились розпорядження, які також є предметом спору.

В судовому засіданні представники третіх осіб не заперечували щодо закриття провадження у справі в частині позовних вимог.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 цього Кодексу справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 17 Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму, в тому числі на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 15 ст. 3 КАС України).

Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 № 950.

Цим Порядком встановлено, що стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування, а також визначені підстави для такого і спосіб проведення.

Відповідно до пункту 8 цього Порядку за результатами службового розслідування члени комісії складають акт, у якому зазначаються: факти і суть звинувачень або підозри, які стали підставою для проведення службового розслідування, посада, прізвище, ім'я та по батькові, рік народження, освіта, термін служби у органі державної влади і перебування на займаній посаді особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, результати щорічної оцінки виконання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, покладених на неї завдань та обов'язків, види заохочення та дисциплінарного стягнення, а також ступінь участі у виконанні окремих доручень (завдань); заяви, клопотання, пояснення та зауваження особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, обґрунтована інформація про їх відхилення чи задоволення; висновки службового розслідування, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, безпідставні звинувачення або підозру; обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі необхідності винних осіб до відповідальності згідно із законодавством.

У разі прийняття рішення щодо притягнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законодавством.

Згідно пункту 9 цього Порядку акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу державної влади (посадової особи), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, в одному примірнику.

Положеннями пунктів 10, 11 цього Порядку встановлено, що на вимогу керівника органу державної влади (посадової особи), якому доручено проведення службового розслідування, голови або членів комісії чи особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проводилося службове розслідування, акт повинен розглядатися в їх присутності.

За результатами розгляду керівник органу державної влади (посадова особа), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, приймає в десятиденний термін з дати надходження акта службового розслідування відповідне рішення, з яким ознайомлюється особа, стосовно якої проводилося службове розслідування.

Рішення за результатами службового розслідування може бути оскаржено особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно із законодавством.

Наведені норми свідчать про те, що акт службового розслідування є документом, який фіксує встановлені в ході такого обставини, характеризує особу, щодо якої проводиться розслідування, описує вчинені під час його проведення дії уповноважених осіб (вжиті заходи), а також містить висновки по суті розглянутого питання, а також, за умови виявлення порушень, - пропозиції щодо їх усунення та у разі необхідності, щодо притягнення винних осіб до відповідальності. Разом з тим, цей акт не являється остаточним рішенням, яке приймається за результатами службового розслідування, а містить лише пропозиції (по суті - рекомендації) щодо прийняття керівником відповідного державного органу того чи іншого рішення.

Отже, акт службового розслідування не створює для особи, щодо якої проведено це розслідування, безпосередніх правових наслідків, викладені у ньому висновки є суб'єктивною думкою уповноважених членів комісії, які його проводили, і особа не позбавлена права спростувати ці висновки під час оскарження прийнятого за результатами службового розслідування рішення.

За таких обставин, суд погоджується з думкою представника відповідача в тому, що акт службового розслідування не є остаточним документом, зобов'язуючим позивача до вчинення будь-яких дій, і не порушує прав останнього.

Разом з тим, дійшовши такого висновку, суд має з дотриманням вимог процесуального права визначитись з правовими наслідками цього факту.

Виходячи з положень частини 1 статті 2 та частини 1 статті 6 КАС України, обов'язковою умовою визнання акта недійсним є, зокрема, порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Отже, відсутність порушеного права, встановленого при розгляді справи по суті, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження в адміністративній справі в частині вимог про визнання протиправним та скасування акту службового розслідування, суд не може керуватись приписами п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, відповідно до яких однією із підстав для закриття провадження в адміністративній справі є випадок, коли справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суд враховує, що спірні у справі відносини пов'язані із проходженням позивачем публічної служби, а в силу п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України, розгляд такої категорії спорів віднесено до юрисдикції саме адміністративних судів.

Окрім того, суд зазначає, що закриваючи провадження в адміністративній справі за вищевказаних підстав, в силу положень частини 2 статті 157 КАС України закріплено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Синтез норм, визначених п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 157 КАС України, дає підстави для висновку, що провадження в адміністративній справі може бути закрите лише у разі, якщо вона підсудна судам іншої спеціалізації.

В даному конкретному випадку, даний спір не може бути розглянутий жодним іншим судом, окрім, як судом адміністративної юрисдикції.

Враховуючи викладене, з врахуванням думки учасників процесу, суду вважає, що клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 157, статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання представника виконавчого комітету Знамянської міської ради Кіровоградської області про закриття провадження в справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування акту проведення службового розслідування, на підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Є.М. Тьор