Справа № 820/305/17
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 р.Справа № 820/305/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Бартош Н.С. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А. Русанової В.Б.

представника позивача: Краюшкіна В.В.

представників відповідача: Науменка А.М., Субота Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2017р. по справі № 820/305/17

за позовом Приватного акціонерного товариства "Завод Південкабель"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2017р. адміністративний позов задоволено .

Скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 05.01.2017р. № та №.

Стягнуто на користь ПАТ «Завод Південкабель» сплачену суму судового збору в розмірі 1600,00грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

Головне управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач) не погодившись з рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу в якій просить постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2017р. скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 52-55, ст. 57, ст. 64, ст. 352, ст. 354 МК Кодексу, ст. 8-11, ст. 72, ст. 86, ст. 159 КАС України, не вірне встановлення обставин справи, не врахування доводів податкового органу, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення по справі.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити. Представник позивача заперечував проти вимог апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечення проти неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.195 КАС України справа розглянута в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» на підставі зовнішньоекономічного контракту № від 12.02.2015р. (далі - Контракт) з підприємством UMCOR AG (Швейцарія) придбано мідну катанку 8 мм виробництва СП Катур-Инвест, Верхня Пишма, Росія у відповідності до стандартів КМ М001 (ГОСТ Р 53803-2010), в бухтах близько 3-3.4 метричних тон на палетах в надійній зв'язці, в поліпропіленоваой упаковці. (а.с. 60-65)

Відповідно до розділу 3 Контракту, товар поставляється Покупцю (ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ») на умовах FСА м. Верхня Пишма, Росія (INCOTERMS 2010) для подальшої відгрузки автотранспортом, склад вантажовідправника: 624091, Росія, Свердловська обл., м. Верхня Пишма, вул. Леніна, 1. Вантажовіправником товару за дорученням Умкор АГ може бути, зокрема ТОВ УГМК-Холдинг. (а.с. 60-61)

Згідно з розділом 5 Контракту, вартість за тону товару визначається на умовах поставки зазначених в розділі 3 Контракту і розраховується за формулою: LME+П, де LME - середньоарифметичного значення офіційно опублікованого котирування Лондонської Біржі Металів (далі - ЛБМ) «Cash Settlement» - на мідь за котирувальний період, в доларах США за метричну тону; П - премія до ціни ЛБМ «Cash Settlement» на мідь, яка складає для мідної катанки 140,00 доларів США за метричну тону.

Загальна орієнтовна вартість Контракту складає USD 367 605,00 доларів США виходячи з котирування ЛБМ «Cash Settlement» на 12.02.2015р., яка дорівнює USD 5 695,00 за метричну тону міді. (а.с. 61)

Відповідно до п. 1, 2 розділу 7 Контракту, покупець зобов'язаний провести 100% оплату вартості кожної партії, що поставляється до її поставки. Оплата товару проводиться в доларах США. На кожну готову до відвантаження у відповідності з погодженим графіком поставки кількість товару, продавець виставляє покупцю рахунок на авансову оплату 100% вартості такої кількості товару. (а.с. 62)

Також, між покупцем та продавцем було укладено доповнення № 1 від 03.07.2015р. до Контракту та Специфікації № 1, № 2, № 3, № 4 від 12.02.2015р., від 15.04.2015р., від 02.06.2015р. (а.с. 66-70)

Відповідно до вимог Специфікації № 4 сторони домовились зафіксувати ціну на партію мідної катанки в рамках Контракту відповідно до офіційного котирування ЛБМ LME «Cash Settlement» на мідь класу А по ціні USD 5570,0 за метричну тону. Для 20 т матеріалу ціна складатиме USD 5570,0 + премія USD 140,00 = USD 5 710,00 за метричну тону.

Так, Продавцем - Умкор АГ було надано рахунок № /4Р (попередній) від 06.07.2015р. на чергову партію товару катанка мідна 8 мм у кількості 20,00 мт за ціною 5710 дол. США за мт загальною вартістю 114 200,00 дол. США, згідно з яким було проведено авансовий платіж - платіжне доручення № 459 від 28.07.2015р. (а.с. )

Позивачем здійснена попередня оплата, за умовами договору, за конкрактом від 12.02.2015р. на підставі рахунку від 06.07.2015р. що підтверджується копією платіжного доручення від 28.07.2015р. (а.с.73)

03.08.2015р. продавцем - Умкор АГ надано рахунок позивачу № /4F на фактичну поставлену партію товару катанка мідна 8 мм у кількості 19,502 мт за ціною 5710 дол. США за мт загальною вартістю 111 356,42 дол. США. (а.с. 72)

За митною декларацією від 11.08.2015р. №807110001/2015/007647 ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» було заявлено до митного оформлення товар - мідна катанка вагою 19,502 мт. за ціною 5710,0 дол. США та вартістю 111356,42 дол. США.

На підтвердження заявленої митної вартості вищезазначеного товару, позивачем надано до митного оформлення разом з митною декларацією наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №1 від 12.02.2015р., специфікацію № 4 від 02.06.2015р., міжнародну автомобільну накладну, рахунок фактуру про надання транспортно- експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги, довідку про ТЕВ, документ, що містить інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини Біржа LME, інвойс, платіжне доручення в іноземній валюті № 459 від 28.07.2015р., договір (контракт) про перевезення, інформацію про позитивні результати здіснення фіосанітарного та радіологічного контролю товару, лист щодо страхування, лист щодо взаємозалежності, лист про адресу відправника, лист-заявка на поставку.

Розмитнення зазначеного товару здійснено за основним методом, визначеною підприємством ціною контракту.

Після завершення митного оформлення вказаного товару та на виконання наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 07.12.2016р. № 3311 «Про проведення перевірки ПАТ «Завод Південкабель» відповідачем проведена документальна невиїзна перевірка правильності визначення митної вартості товару «Мідна катанка марки КМ М001 (дріт з круглим поперечним перерізом)» вміст міді - не менш 99,9%. Вага нетто - 19502,00 кг. Торгівельна марка - нема даних. Виробник: ЗАО «СП «КАТУР-ИНВЕСТ», Росія, (RU), Країна виробництва: Росія, (RU).» (код УКТ ЗЕД 7408 11 00 00 згідно Закону України «Про митний тариф України» від 19.09.2013р. № 584-VII), імпортованого відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 12.02.2015р. № з UMCOR AG за митною декларацією від 11.08.2015р. № 807110001/2015/007647 Приватним акціонерним товариством «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ», за результатами якої складено акт від 20.12.2016р. № 833/20-40-14-12-07/214534(а.с.9-33).

За висновками акту перевірки зазначено про порушення позивачем п. 2 ч. 2 ст. 52 глави 8 розділу III Митного кодексу України, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України , що призвело до заниження бази оподаткування (митної вартості імпортованих товарів) по МД від 11.08.2015р. № 8071 10001/201 5/007647 на суму 88 958,33 грн; а також ч. 1, п. 5 ч. 8 ст.257, ст. 278, п. 1 ч. 1 ст. 279, ч.1 ст. 293, ч. 1 ст. 295 Митного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті XII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року» від 28.12.2014р. № 73"УІІІ , що призвело до заниження податкового зобов'язання з додаткового імпортного збору на загальну суму 3 007,92 грн. по митній декларації від 11.08.2015р. № 8071 10001/201 5/007647 на суму 3 007, 92 грн.; порушення п. 187.8. ст. 187 Податкового кодексу України, ч. 1 ст. 293 Митного кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 12 633,25 грн.

Під час проведення перевірки відповідачем здійснено співставлення документів, наданих позивачем до митного оформлення та документів, отриманих відповідачем від Федеральної митної служби Росії та встановлено розбіжність в вартості товару, що поставлявся до позивача.

На підставі вищезазначеного акту відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 05.01.2017р.:

- №, яким позивачу нарахована сума грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 12633,25 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 3158,31 грн.; (а.с.6)

- № , яким позивачу нарахована сума грошового зобов'язання з додаткового імпортного збору за основним платежем у розмірі 3007,92 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 751,98 грн. (а.с. 7)

Фактичною підставою для прийняття оскаржуваних рішень слугували висновки податкового органу про заниження позивачем під час митного оформлення товару митної вартості мідної катанки на суму 88 958, 33 грн.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення неправомірними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки під час проходження митного контролю, уповноважені органи, з урахуванням поданих декларантом документів, не мали зауважень до заявленої митної вартості, а податковим органом не доведено належним чином оформленими доказами заниження позивачем митної вартості, ввезених товарів, тому оскаржувані податкові повідомлення - рішення є неправомірними та такими, що підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Основними нормативно-правовими актами, якими врегульовані спірні правовідносини є Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI (МК України) та Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України).

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку;

Пунктами 23 та 29 частини першої статті 4 МК України передбачено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частини першої статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Згідно з частиною п'ятою ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Пунктом 7 частини першої статті 336 МК України, встановлено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

У відповідності до частини першої статті 345 МК України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та вдостовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до частини третьої вказаної статті органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі.

Положеннями статті 272 МК України, підпункту «в» пункту 185.1 статті 185 ПК України визначено, що ввезення товарів на митну територію України є об'єктом оподаткування митними платежами - ввізним митом та ПДВ.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 279 МК України базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів; для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру.

Відповідно до статті 278 МК України датою виникнення податкових зобов'язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Пунктом 190.1 статті 190 ПК України встановлено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

З матеріалів справи вбачається, що для митного оформлення мідної катанки позивачем подано наступні документи: митну декларацію, зовнішньоекономічний контракт №1 від 12.02.2015р., специфікацію № 4 від 02.06.2015р., міжнародну автомобільну накладну,рахунок фактуру про надання транспортно-експедиціних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиціні послуги, довідку про ТЕВ, документ, що містить інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини Біржа LME, інвойс, платіжне доручення в іноземній валюті № 459 від 28.07.2015р., договір (контракт) про перевезення, інформацію про позитивні результати здіснення фіосанітарного та радіологічного контролю товару, лист щодо страхування, лист щодо взаємозалежності, лист про адресу відправника, лист-заявка на поставку.

Розмитнення зазначеного товару здійснено за основним методом, визначеною підприємством ціною контракту.

Однак, в Акті перевірки податковий орган зазначає, що останнім співставлено документальну інформацію, отриману від уповноважених органів Російської Федерації з документами, поданими під час митного оформлення позивачем, за результатами якої товар, що зазначений в експортній декларації ідентифікуються з товаром, що був ввезений за митною декларацією, однак відрізняються сумою митної вартості.

Відповідач зазначає, що позивачем не були надані до митного оформлення інвойс від відправника товару «катанка мідна» від 03.08.2015р. № 306-0164-213-215 за контрактом № 306-0164-2013 від 19.12.2003р. з компанією UMCOR AG (Швейцарія) на адресу ПАТ «Завод Південкабель» , в якому сама інвойсу складає 111 109,13 дол. США, експортна митна декларація від 03.08.2015р. № 10502110/030815/0006063 на загальну суму 1165 497,08 дол США від ООО « УМГК Холдинг» на адресу ПАТ « Завод Південкабель»

Зазначені документи, а також контракт № 306-0164-2013 від 19.12.2003р. між UMCOR AG (Швейцарія) та ООО «УМГК-Холдинг» (Російська Федерація) були надані на запит податковому органу Федеральною митною службою Росії.

Частиною другою ст. 351 МК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі, зокрема, надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані, зокрема, отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення (п. 5 частини першої ст. 352 МК України).

Відповідно до п.54.4 ст. 54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, митний орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Таким чином, підставою для висновку податкового органу про заниження податкових зобов'язань платником податку під час ввезення товарів на територію України може слугувати лише офіційна документально підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав щодо, зокрема, вартості ввезених товарів. Крім того, така інформація повинна підтверджувати або непідтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що отримана відповідачем інформація від Федеральної митної служби Росії ( експортна митна декларація від 03.08.2015р., інвойс від 03.08.2015р. ) стосуються іншого зовнішньоекономічного контракту № 306-0164-2013 від 19.12.2003р., укладеного між іншими підприємствами компанією UMCOR AG (Швейцарія) та ОО "УМГК-Холдинг" (Росія) , по яким позивач не є стороною.

Податковим органом, відповідно до ст.71 КАС України, жодними доказами не спростовано недостовірність наданих позивачем до митного оформлення документів та не відповідність зазначеної позивачем митної вартості ввезеного товару.

Згідно з частиною першою ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані, зокрема, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга ст. 52 МК України).

Відповідно до частини другої ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що позивачем згідно митної декларації від 11.08.2015р. № 8071 10001/201 5/007647 здійснено розмитнення ввезеного товару (мідної катанки), проведена оплата коштів на користь нерезидента UMCOR AG (Швейцарія) по імпортному контракту № від 12.02.2015 р. на суму , зазначену в інвойсі від 03.08.2015р.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина перша ст. 54 МК України).

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома ст. 54 МК України).

Таким чином, під час митного контролю, уповноважені органи, з урахуванням поданих декларантом документів, не мали зауваження до заявленої митної вартості.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що рішення суду першої інстанцій є законним та обгрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно із частиною першою ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2017р. по справі № 820/305/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Бартош Н.С. Курило Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 24.07.2017 р.