Справа № 803/721/17
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Справа № 803/721/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Шаблій Л.П.,

за участю представника позивача Мельника В.А.,

представника третьої особи Хомича О.С.,

представника відповідача Шкльоди М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Луцької районної державної адміністрації Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - відділ освіти, молоді та з питань фізичної культури і спорту Луцької районної державної адміністрації Волинської області, до Луцької районної ради Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення в частині,

ВСТАНОВИВ:

Луцька районна державна адміністрація Волинської області звернулася з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування додатку №5 рішення Луцької районної ради Волинської області від 17 лютого 2017 року №17/24 «Про внесення змін до рішення районної ради від 26 грудня 2016 року №15/9 «Про районний бюджет на 2017 рік»» в частині капітальних видатків з проведення невідкладних відновлювальних робіт, будівництва та реконструкції загальноосвітніх навчальних закладів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що додаток 5 рішення Луцької районної ради Волинської області від 17 лютого 2017 року №17/24 «Про внесення змін до рішення районної ради від 26 грудня 2016 року №15/9 «Про районний бюджет на 2017 рік»» в частині виділення коштів з місцевого бюджету Луцькій районній раді Волинської області, як головному розпоряднику бюджетних коштів, відповідальному виконавцю бюджетної програми по коду програмної класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів 0116330 в розмірі 19 992 504 грн для проведення невідкладних відновлювальних робіт, будівництва та реконструкції загальноосвітніх навчальних закладів, прийнято всупереч вимог чинного законодавства, оскільки вважає, що єдиним можливим головним розпорядником коштів районного бюджету по коду програмної класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів 1000000 «Освіта», який забезпечує фінансування видатків на надання загальної середньої освіти загальноосвітніми навчальними закладами Луцького району, в тому числі і на утримання майнових комплексів загальноосвітніх закладів є відділ освіти, молоді та з питань фізичної культури і спорту Луцької районної державної адміністрації Волинської області.

Відповідач в поданих суду письмових запереченнях від 27 червня 2017 року №03-17424 позовні вимоги заперечив, мотивуючи тим, що рішення від 17 лютого 2017 року №17/24 «Про внесення змін до рішення районної ради від 26 грудня 2016 року №15/9 «Про районний бюджет на 2017 рік»» прийняте Луцькою районною радою Волинської області в порядку, в межах компетенції та у спосіб, передбачених Конституцією та законами України. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи відділу освіти, молоді та з питань фізичної культури і спорту Луцької районної державної адміністрації Волинської області в наданих суду письмових поясненнях від 06 липня 2017 року №744/01-14/2-17 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, додатково пояснив, що рішення Луцької районної ради Волинської області щодо визнання себе головним розпорядником коштів районної бюджету по «Програмі підтримки комунального підприємства «Луцьке» на 2016-2018 роки» та спрямування через комунальне підприємство «Луцьке» (далі - КП «Луцьке») коштів на здійснення капітальних ремонтних робіт в загальноосвітніх навчальних закладах Луцького району є такими що свідчить про перевищення наданих законами України Луцькій районній раді Волинської області повноважень, як колегіальному органу місцевого самоврядування. Вважає, що фінансування капітальних ремонтів має здійснюватися через розпорядника коштів, який законодавчо має такі повноваження як орган виконавчої влади, через галузевий орган управління, яким на території Луцького району є відділ освіти, молоді та з питань фізичної культури і спорту Луцької районної державної адміністрації Волинської області.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, наведені у запереченнях. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в письмових поясненнях, просив позов задовольнити.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що на засіданні п'ятнадцятої сесії Луцької районної ради Волинської області сьомого скликання 26 грудня 2016 року прийнято рішення №15/9 «Про районний бюджет на 2017 рік».

Згідно із додатком №6 прийнятого рішення від 26 грудня 2016 оку №15/9, затверджено перелік об'єктів, видатки на які у 2017 році будуть проводитись за рахунок кошів бюджету розвитку. Зокрема, Луцька районна рада Волинської області є головним розпорядником, відповідальним виконавцем бюджетної програми, згідно із Типовою програмною класифікацією видатків та кредитування місцевих бюджетів/Тимчасовою класифікацією видатків та кредитування для бюджетів місцевого самоврядування, які не застосовують програмно-цільового методу (ТПКВКМБ/ТКВКБМС), затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 14 січня 2011 року №11 «Про бюджетну класифікацію», по коду програмної класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів 0116330, для проведення невідкладних відновлювальних робіт, будівництва та реконструкції загальноосвітніх навчальних закладів. Загальний обсяг фінансування будівництва на поточний рік становить 9 792 504 грн 00 коп. Дані кошти передбачено витратити на встановлення блочно-модульних котелень, капітальний ремонт та утеплення даху, капітальний ремонт по утепленню фасаду по загальноосвітніх школах району.

17 лютого 2017 року на засіданні сімнадцятої сесії Луцької районної ради Волинської області сьомого скликання прийнято рішення №17/24 «Про внесення змін до рішення районної ради від 26 грудня 2016 року №15/9 «Про районний бюджет на 2017 рік»», відповідно до пункту 2 якого внесено зміни в додатки №1, 2, 3, 5, 6, 7 до рішення районної ради від 26 грудня 2016 року №15/9 «Про районний бюджет на 2017 рік» відповідно до додатків №1, 2, 3, 4, 5, 6 до цього рішення.

Так, згідно із додатком №5 пункту 2 рішення Луцької районної ради Волинської області №17/24 «Про внесення змін до рішення районної ради від 26 грудня 2016 року №15/9 «Про районний бюджет на 2017 рік»», внесено зміни в додаток №6 рішення Луцької районної ради Волинської області від 26 грудня 2016 року №15/9 «Про районний бюджет на 2017 рік», відповідно до якого затверджено перелік об'єктів, видатки на які у 2017 році будуть проводитись за рахунок коштів бюджету розвитку, при цьому збільшивши фінансування будівництва з 9 792 504 грн 00 коп. до 19 992 504 грн 00коп. Дані кошти передбачено витратити на встановлення блочно-модульних котелень, капітальний ремонт та утеплення даху, капітальний ремонт по утепленню фасаду по загальноосвітніх школах району, капітальний ремонт загальноосвітньої школи с. Крупи, реконструкцію частини загальноосвітньої школи с. Лаврів під дошкільний заклад с. Лаврів, реконструкцію приміщення загальноосвітньої школи с. Боратин, добудову санвузлів та їдальні в загальноосвітній школі с. Містишин.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 140 Конституції України самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

За приписами частини першої статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Стаття 146 Конституції України передбачає, що інші питання організації місцевого самоврядування, формування, діяльності та відповідальності органів місцевого самоврядування визначаються законом.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до частини четвертої, п'ятої статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об'єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно із статтею 64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» видатки, які здійснюються органами місцевого самоврядування на потреби територіальних громад, їх розмір і цільове спрямування визначаються відповідними рішеннями про місцевий бюджет; видатки, пов'язані із здійсненням районними, обласними радами заходів щодо забезпечення спільних інтересів територіальних громад, - відповідними рішеннями про районний та обласний бюджети. Районні, обласні бюджети виконують місцеві державні адміністрації в цілях і обсягах, що затверджуються відповідними радами. Видатки місцевого бюджету формуються відповідно до розмежування видатків між бюджетами, визначеного Бюджетним кодексом України, для виконання повноважень органів місцевого самоврядування. Видатки місцевого бюджету здійснюються із загального та спеціального фондів місцевого бюджету відповідно до вимог Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України. У складі витрат спеціального фонду місцевого бюджету виділяються витрати бюджету розвитку. Кошти бюджету розвитку спрямовуються на реалізацію програм соціально-економічного розвитку відповідної території, пов'язаної із здійсненням інвестиційної діяльності, здійснення інших заходів, пов'язаних з розширеним відтворенням, а також на погашення місцевого боргу.

Статтею 1 Бюджетного кодексу України передбачено, що Бюджетним кодексом України регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу.

Як передбачено пунктом 18 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України головні розпорядники бюджетних коштів - бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до статті 22 цього Кодексу отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень.

Відповідно до частини першої статті 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Згідно із частиною п'ятою, шостою статті 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів:

1) розробляє плани діяльності на плановий та наступні за плановим два бюджетні періоди (включаючи заходи щодо реалізації інвестиційних проектів);

2) організовує та забезпечує на підставі плану діяльності та індикативних прогнозних показників бюджету на наступні за плановим два бюджетні періоди складання проекту кошторису та бюджетного запиту і подає їх Міністерству фінансів України (місцевому фінансовому органу);

3) отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань;

4) затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством;

5) розробляє проекти порядків використання коштів державного бюджету за бюджетними програмами, передбаченими частиною сьомою статті 20 цього Кодексу;

6) розробляє та затверджує паспорти бюджетних програм і складає звіти про їх виконання, здійснює аналіз показників виконання бюджетних програм (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), при цьому забезпечуючи:

- своєчасність затвердження паспортів бюджетних програм, достовірність і повноту інформації, що в них міститься;

- відповідність змісту паспортів бюджетних програм закону про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) та/або розпису бюджету (крім випадків внесення змін до паспортів бюджетних програм у разі внесення змін до спеціального фонду кошторису бюджетної установи в частині власних надходжень бюджетних установ), порядкам використання бюджетних коштів і правилам складання паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання;

- підтвердження результативних показників бюджетних програм офіційною державною статистичною, фінансовою та іншою звітністю, даними бухгалтерського, статистичного та внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, запровадження форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку для збору такої інформації;

7) здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі;

8) здійснює контроль за своєчасним поверненням у повному обсязі до бюджету коштів, наданих за операціями з кредитування бюджету, а також кредитів (позик), отриманих державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста), та коштів, наданих під державні (місцеві) гарантії;

9) здійснює внутрішній контроль за повнотою надходжень, взяттям бюджетних зобов'язань розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів і витрачанням ними бюджетних коштів;

10) забезпечує організацію та ведення бухгалтерського обліку, складання та подання фінансової і бюджетної звітності у порядку, встановленому законодавством;

11) забезпечує доступність інформації про бюджет відповідно до законодавства та цього Кодексу.

Розпорядник бюджетних коштів може уповноважити одержувача бюджетних коштів на виконання заходів, передбачених бюджетною програмою, та надати йому кошти бюджету (на безповоротній чи поворотній основі) в межах відповідних бюджетних асигнувань. Одержувач бюджетних коштів використовує такі кошти на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі цього розпорядника бюджетних коштів. Критерії визначення одержувача бюджетних коштів встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням напрямів, досвіду і результатів діяльності, фінансово-економічного обґрунтування виконання заходів бюджетної програми та застосування договірних умов.

Судом встановлено, що згідно із додатком №5 рішення Луцької районної ради Волинської області від 17 лютого 2017 року №17/24 «Про внесення змін до рішення районної ради від 26 грудня 2016 року №15/9 «Про районний бюджет на 2017 рік»» одержувачем бюджетних коштів для проведення невідкладних відновлювальних робіт, будівництва та реконструкції загальноосвітніх навчальних закладів є КП «Луцьке», а головним розпорядником цих бюджетних коштів є Луцька районна рада Волинської області.

Відповідно до пункту 9 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228 одержувач бюджетних коштів використовує бюджетні кошти на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі відповідного розпорядника бюджетних коштів.

Аналіз наведених вище положень законодавства дає підстави для висновку, що головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути як місцеві державні адміністрації та її структурні підрозділи, так і виконавчі органи та апарати місцевих рад та їх структурні підрозділи. У свою чергу, одержувачами бюджетних коштів є юридичні особи - суб'єкти господарювання, які використовують такі кошти відповідно до плану їх використання.

Конституція України визнає право за органами місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України, що цілком узгоджується з положеннями пункту 2 статті 4 Європейської Хартії місцевого самоврядування, відповідно до змісту якого місцева влада в межах закону має повне право вирішувати будь-яке питання, що не вилучено із сфери її компетенції і вирішення якого не доручено жодному іншому органу.

Враховуючи наведені обставини та положення нормативно-правових актів, суд вважає, що додаток №5 рішення Луцької районної ради Волинської області від 17 лютого 2017 року №17/24 «Про внесення змін до рішення районної ради від 26 грудня 2016 року №15/9 «Про районний бюджет на 2017 рік»» прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку що відповідачем доведено правомірність винесення оскаржуваного рішення, з огляду на що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк

Постанова в повному обсязі складена 24 липня 2017 року.