Справа № 466/9126/16-а
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/7628/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Бедрій Х.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5,

третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційні скарги ОСОБА_6 та Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2017 року у справі № 466/9126/16-а за адміністративним позовом Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_3, треті особи ЛКП «Янів-405», ОСОБА_6, ОСОБА_7 про зобовязання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася з позовом ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_3 в якому просить привести самочинно приєднану частину балкону загального користування до квартири № 11а на вул. Кортумівка, 4 у м. Львові до попереднього стану шляхом демонтажу дверного полотна та засклення балкону.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржили позивач та третя особа ОСОБА_6, які покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, просять постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_6 покликаються на те, що відповідачі порушили його права, як співвласника будинку, адже йому на праві власності належать квартири №№7, 8 будинку і заскливши балкон відповідачі обмежили доступ квартир апелянта до сонячного світла.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає про самовільне здійснення приєднання частини балкону загального користування до своєї квартири. Ними не було добровільно виконано вимогу про приведення балкону у попередній стан. Відтак, відповідачі виконати таку вимогу на підставі рішення суду.

Вислухавши суддю-доповідача, представника позивача та третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7, які просили задовольнити апеляційні скарги, відповідачів та представника відповідача ОСОБА_4, які проти задоволення апеляційних скарг заперечували, представника дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження в справі закрити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено те, що на балансі та обслуговуванні ЛКГ «Янів-405» перебуває будинок № 4 на вул. Кортумівка у м. Львові, на першому поверсі якого розташована квартира №11а, співвласниками якої є відповідачі, що підтверджується довідкою ЛКП «Янів-405» з місця проживання про склад сімї і прописку від 11.10.2016 року № 3005.

Співвласниками квартири №11а по вул. Кортумівка, 4 у м. Львові, відповідачами по справі самочинно здійснено приєднання частини балкону загального користування до квартири шляхом засклення та встановлення дверного полотна.

19.07.2016р. питання самочинного приєднання частини балкону до квартири розглянуто на засіданні міжвідомчої комісії Шевченківської районної адміністрації Висновком комісії (протокол № 19 п. 11 від 19.07.2016р.) визнано необхідність приведення самочинно приєднаної частини балкону загального користування до квартири № 11а на вул. Кортумівка, 4 у м. Львові до попереднього стану, шляхом демонтажу дверного полотна та засклення у зв'язку з порушенням вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

22.07.2016 року головою Шевченківської районної адміністрації видано розпорядження № 408 «Про приведення частини балкону загального користування до попереднього стану». Пунктом 2 вказаного розпорядження зобов'язано відповідача ОСОБА_8 у місячний строк з дня отримання розпорядження привести самочинно приєднану частину балкону загального користування до квартири №11а на вул. Кортумівка, 4 у м. Львові до попереднього стану шляхом демонтажу дверного полотна та засклення у зв'язку з порушенням вимог ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Копію розпорядження ЛКП «Янів-405» скеровано відповідачеві ОСОБА_8 рекомендованим листом 01.08.2016р.

Відповідачами не виконано у добровільному порядку розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації № 408 «Про приведення частини балкону загального користування до попереднього стану», що підтверджується актом, складеним працівниками ЛКП «Янів-405» 10.10.2016 року.

Крім того, з листа заступника голови Шевченківської районної адміністрації від 05.08.2008 року вбачається, що ЛКП «Добробут -401» проведено обстеження квартири №11а будинку №4 на вул. Кортумівка у м. Львові. Дана квартира знаходиться на першому поверсі, вхід в квартиру з балкону загального користування. Встановлено, що під час атмосферних опадів в квартиру попадають дощові води, проходить замокання стін, підлоги. На думку комісії, для попередження попадання вологи в квартиру мешканцям квартири №11а необхідно провести засклення балкону загального користування біля своєї квартири.

Згідно акту від 25.11.2016р., затвердженого директором ЛКП «Янів-405», обстеженням квартири №11а по вул. Кортумівка, 4 встановлено, що влаштована веранда на балконі не є капітальною будівлею та влаштована згідно листа-рекомендації Шевченківської районної адміністрації для запобігання затоплення квартири, а також жодних перешкод та незручностей мешканцям будинку не створює.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за ознаками, наведеними в частині першій статті 17 КАС України, зокрема, на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України (пункт 5 частини другої статті 17 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Аналіз вказаних норм процесуального закону (статей 3, 17 та 50 КАС України) із огляду на завдання адміністративного судочинства (стаття 2 КАС України) свідчить про те, що поширення юрисдикції адміністративних судів на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень, коли відповідачем за адміністративним позовом виступає інша особа, а не суб'єкт владних повноважень, є винятком із загальних правил і засад адміністративного судочинства. Під юрисдикцію адміністративних судів такі спори згідно з пунктом 5 частини другої статті 17 КАС України підпадають в тому разі, якщо в Конституції чи законах України зазначено про розгляд певного спору за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень в порядку, встановленому КАС України.

Як видно з матеріалів справи, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про приведення самочинно приєднану частину балкону загального користування до квартири №11а на вул. Кортумівка, 4 у м. Львові до попереднього стану шляхом демонтажу дверного полотна та засклення балкону.

Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною другою статті 383 ЦК України передбачено право власника квартири на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно з статтею 152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, також передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку (пункт 4).

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України). При цьому Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради визначила правовими підставами звернення до суду з позовом норми Цивільного кодексу України, Законів України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та «Про місцеве самоврядування в Україні», які не містять норм про розгляд судом в порядку адміністративного судочинства спорів за зверненням суб'єкта владних повноважень (зокрема, місцевої державної адміністрації) до фізичних осіб про приведення самочинно реконструйованих жилих приміщень у попередній стан (демонтаж самочинно добудованих споруд).

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що спір у даному випадку виник із цивільних, житлових правовідносин і справа за правилами статті 15 ЦПК України підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Дана правова позиція узгоджується з висновками Верховного суду України, зазначеними в постанові від 14.12.2016 у справі № 520/15111/14-ц (реєстраційний номер в ЄДРСР 63536963).

Згідно із вимогами ч.1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За вимогами п.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2017 року у справі № 466/9126/16-а слід скасувати та закрити провадження у справі.

Керуючись вимогами ст. ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради та ОСОБА_6 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2017 року у справі № 466/9126/16-а - скасувати.

Провадження в справі № 466/9126/16-а за позовом Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про зобовязання до вчинення дій - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_9
судді ОСОБА_10
ОСОБА_11

Повний текст складено 28.07.2017