Справа № 425/1477/17
Суддя: Мирошникова О. Ш.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2017 Провадження №2-а/425/87/17

Справа №425/1477/17

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Мирошникової О.Ш., за відсутністю сторін, розглянувши у приміщенні Рубіжанського міського суду Луганської області в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

21 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати позивачу пенсії з 01.01.2017;

- зобов'язати відповідача з 01.01.2017 поновити нарахування та виплату пенсії за віком позивачу;

- звернути постанову до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що вона перебуває на обліку в Рубіжанському об'єднаному УПФУ Луганської області та до грудня 2016 року отримувала пенсію, яка є єдиним джерелом її існування, однак відповідач з січня 2017 року припинив виплату пенсії позивачу без повідомлення причин. Позивач зареєстрована за місцем проживання в АДРЕСА_2, в якому органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому позивач отримала статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується відповідною довідкою, строк дії якої не обмежений. Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо невиплати їй пенсії протиправною, оскільки відповідач не виплачуючи позивачу пенсію порушує її конституційні права, тому вона звернувся з цим позовом до суду.

20.07.2017 представник відповідача подала суду заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначає, що УПФУ в місті Рубіжному не визнає позовних вимог ОСОБА_1 та заперечує проти них, зокрема, зазначає, що згідно розпорядження відповідача від 24.10.2014 № 830 позивачу з 01.08.2014 призначено пенсію за віком довічно, 29.12.2016 від Управління праці та соціального захисту населення відповідачем отримано лист із списком осіб, яким скасовано дію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в зв'язку з поверненням до покинутого місця проживання. У зв'язку із скасуванням довідки виплата пенсії позивачу призупинена, оскільки у позивача відсутнє право на пенсійне забезпечення відповідно до законодавства України (а.с. 57-58).

В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в прохальній частині позовної заяви наявне клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача та просить ухвалити рішення з урахуванням наданих заперечень.

Відповідно до ст. 41 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у даній справі, скористалися правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає адміністративну справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в адміністративній справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що правонаступником Управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області, ідентифікаційний код юридичної особи 21792436 є Рубіжанське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Луганської області, ідентифікаційний код юридичної особи 41245565 (а.с. 30-32).

За інформацією пенсійної справи ОСОБА_1 08.03.1990 було призначено довічно пенсію за віком та за розпорядженням відповідача № 830 від 24.10.2014 її було взято на облік в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Рубіжному з підстав «облік справи, призначеної в минулих роках» згідно її заяви від 15.10.2014 та продовжено нарахування та виплату пенсії за віком (а.с. 33, 36).

Згідно копії паспорту позивача, її зареєстрованим місцем проживання є: АДРЕСА_3 (а.с. 37-38).

Згідно довідки від 09.02.2015 № 917004625 позивач взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в Управлінні праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради. Тимчасова адреса місця проживання позивача - АДРЕСА_1. Ця довідка була видана позивачу 09.02.2015, дата закінчення дії довідки не вказана (а.с. 9).

15.03.2016 ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в м. Рубіжному з заявою про поновлення виплати пенсії через відділення АТ «Ощадбанк» (а.с. 44).

До зазначеної заяви позивачем було надано заява від 15.03.2016 про перерахунок її пенсії на її поточний рахунок в відділення АТ «Ощадбанк» міста Рубіжне та вона зобов'язується поновляти цю заяву щорічно. Також, вона зобов'язувався з'явитися для звірки документів в УПФУ в м. Рубіжному через рік (а.с. 46).

Згідно листа Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради від 29.12.2016 начальнику УПФУ надано список осіб, яким скасовано дію довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб на підставі інформації Об'єднаного штабу ЦУ Служби безпеки України в районі проведення АТО від 04.11.2016 щодо повернення до покинутого місця постійного проживання, в якому за порядковим номером 964 значиться ОСОБА_1 (а.с. 59-60).

Як зазначено у позовній заяві, ОСОБА_1 з січня 2017 року УПФУ в м. Рубіжному було призупинено виплату пенсії як внутрішньо переміщеній особі, що визнано представником відповідача у письмових запереченнях (а.с. 4, 57-58).

В позовній заяві вказано, що позивач не отримувала жодного рішення відповідача про припинення їй виплати пенсії, лише у червні 2017 року вона зателефонувала до відповідача та дізналася, що їй припинили виплату пенсії, в звязку з тим, що її довідка про взяття на облік переміщеної особи є недійсною.

Доказів про повідомлення позивача про підстави припинення їй виплати пенсії з січня 2017 чи відмову в поновленні виплати пенсії з січня 2017 відповідачем до справи не надано.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Судом встановлено, що позивачем до УПФУ було надано довідку від 09.02.2015 № 917004625, згідно якої позивач взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в Управлінні праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради, тимчасова адреса місця проживання позивача - АДРЕСА_1, строк дії довідки не вказаний, тобто позивач з 09.02.2015 набула статусу внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою № 917004625 (а.с. 45).

Разом з цим у листі УПСЗН від 29.12.2016 міститься інформація, що скасовано дію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 на підставі інформації Об'єднаного штабу ЦУ Служби безпеки України в районі проведення АТО від 04.11.2016 з причини повернення до покинутого місця постійного проживання (а.с. 59-61).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення, здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, в статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» чітко встановлено, що виплата пенсії припиняється тільки за рішеннями двох суб'єктів - територіального органу ПФУ або суду та лише з підстав, визначених у цій статті.

В ході розгляду справи судом встановлено, що УПФУ в м. Рубіжному не приймало жодних рішень про припинення (призначення, поновлення) виплати пенсії позивачу з січня 2017, що визнається у запереченнях представником відповідача та підтверджується копією пенсійної справи позивача.

Таким чином, суд вважає, що на час припинення відповідачем виплати пенсії позивачу - січень 2017 були відсутні, встановлені ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для такого припинення.

Також, на думку суду скасування дії довідки позивача згідно із ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» також не є підставою для припинення виплати пенсії позивачу, оскільки стаття 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить такої підстави для припинення.

Отже, суд дійшов висновку, що на час припинення пенсії позивачу на січень 2017 не існувало підстав, передбачених чинним законодавством для такого припинення, тому дії відповідача щодо невиплати пенсії позивачу є протиправними, доказів щодо правомірності своїх дій стосовно невиплати пенсії позивачу з січня 2017 представником відповідача до справи не надано.

В зв'язку з чим суд вважає, що бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу належної їй пенсії з січня 2017 за відсутності відповідного рішення територіального органу Пенсійного фонду про припинення виплати пенсії - є протиправною, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 2 ст. 49 зазначеного Закону України поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому зокрема статтею 46 цього Закону.

Відповідно ч. 2 ст. 46 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Оскільки судом встановлено, що невиплата пенсії відповідачем позивачу з січня 2017 є протиправною, тому слід задовольнити вимоги позивача про зобов'язання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії позивачу з 01.01.2017.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 46 Конституції України встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що встановлений ст. 99 КАС України строк звернення до суду не пропущений позивачем, оскільки позивач просить визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати поновити нарахування та виплату пенсії за віком з 01.01.2017, а до суду з цим позовом позивач звернулася 21.06.2017, тобто в межах шестимісячного строку.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про те, що за ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія, яка не отримана з вини органу ПФУ виплачується за минулий час без обмежень будь-яким строком. Також, доказів повідомлення позивача про припинення чи призупинення їй пенсії відповідачем до справи не надано.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити повністю та визнати протиправною бездіяльність Рубіжанського об'єднаного УПФУ Луганської області щодо невиплати пенсії позивачу з 01.01.2017 та зобов'язати Рубіжанське об'єднане УПФУ Луганської області поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.01.2017.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету, суд вважає необхідним допустити цю постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

В зв'язку з тим, що судом було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, враховуючи задоволення позову та звільнення відповідача від сплати судового збору за ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд покладає судові витрати за рахунок держави.

Суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що роботу Донецького апеляційного адміністративного суду відновлено у місті Краматорську Донецької області (місцезнаходження суду: 84301, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Марата, 15, будівля Художньої школи).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 71, 94, 128, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо невиплати з 01 січня 2017 року пенсії за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3; місце проживання: АДРЕСА_1; іпн НОМЕР_1).

Зобов'язати Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області з 01 січня 2017 року поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3; місце проживання: АДРЕСА_1; іпн НОМЕР_1).

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України постанова суду виконується негайно у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: О.Ш. Мирошникова