Справа № 225/4216/16-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Андреєв В.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року справа №225/4216/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією у складі:

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Василенко Л.А.,

ОСОБА_2

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради Донецької області на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 25 травня 2017 року по адміністративній справі № 225/4216/16-а (головуючий 1 інстанції Андреєв В.В.) за позовом ОСОБА_3 до Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, скасування повідомлень, -

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2016 року позивач звернулася до суду першої інстанції з позовною заявою Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, скасування повідомлень.

В подальшому, з урахуванням уточнених та доповнених позовних вимог просила суд:

визнати неправомірним та скасувати повідомлення відповідача вих. № 07/3-01500 від 04.05.2016 року про відмову в призначенні державної допомоги на дитину одинокій матері на період з 01.01.2016 року до 30.06.2016 року;

зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу допомогу на дитину одинокій матері за період з 01.01.2016 року до 30.06.2016 року;

зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частині доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою допомоги на дитину одинокій матері на період з 01.01.2016 року до 30.06.2016 року на день сплати допомоги;

визнати неправомірним та скасувати повідомлення відповідача вих. № 07/3-01560 від 05.05.2016 року про відмову в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї на період з 01.04.2016 року до 30.09.2016 року;

зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу допомогу малозабезпеченій сім'ї за період з 01.04.2016 року до 30.09.2016 року;

зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою допомоги малозабезпеченій сім'ї на період з 01.04.2016 року до 30.09.2016 року на день сплати допомоги;

визнати неправомірним та скасувати повідомлення відповідача вих. №07/3-04471 від 25.11.2016 року про відмову у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї на період з 01.10.2016 року до 31.03.2017 року;

зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу допомогу малозабезпеченій сім'ї за період з 01.10.2016 року до 31.03.2017 року;

зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою допомоги малозабезпеченій сім'ї на період з 01.10.2016 року до 31.03.2017 року на день сплати допомоги;

визнати неправомірним та скасувати повідомлення відповідача №07/3-01226 від 11.04.2016 року про відмову в призначенні адресної допомоги переміщеним особам на проживання на період з 01.04.2016 року до 20.09.2016 року;

зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу державну адресну допомогу переміщеним особам на проживання за період з 01.04.2016 року до 30.09.2016 року;

зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою позивачу державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання на період з 01.04.2016 року до 30.09.2016 року на день сплати допомоги;

визнати неправомірними дії відповідача щодо перерахунку державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання та її зменшенню за період з 01.02.2017 року до 20.03.2017 року;

зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену державну адресну допомогу переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 року до 20.03.2017 року у розмірі 442 грн. щомісячно у загальній сумі 727 грн.;

зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою позивачу державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання на період з 01.02.2017 року до 20.03.2017 року на день сплати допомоги. (арк.. справи 100-105)

Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 25 травня 2017 року по адміністративній справі № 225/4216/16-а позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені, а саме:

скасоване повідомлення вих. № 07/3-01500 від 04.05.2016 року про відмову в призначенні державної допомоги на дитину одинокій матері на період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року;

зобов'язано ДСЗН Торецької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_3 допомогу на дитину одинокій матері за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року;

зобов'язано ДСЗН Торецької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_3 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою допомоги на дитину одинокій матері на період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року на день сплати допомоги;

скасовано повідомлення вих. № 07/3-01560 від 05.05.2016 року про відмову в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї за період з 01.04.2016 року по 30.09.2016 року;

зобов'язано ДСЗН Торецької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_3 допомогу малозабезпеченій сім'ї за період з 01.04.2016 року по 30.09.2016 року;

зобов'язано ДСЗН Торецької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_3 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою допомоги малозабезпеченій сім'ї за період з 01.04.2016 року по 30.09.2016 року на день сплати допомоги;

скасовано повідомлення вих. №07/3-04471 від 25.11.2016 року про відмову у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї за період з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року;

зобов'язано ДСЗН Торецької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_3 допомогу малозабезпеченій сім'ї за період з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року;

зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою допомоги малозабезпеченій сім'ї за період з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року на день сплати допомоги;

скасовано повідомлення №07/3-01226 від 11.04.2016 року про відмову в призначенні адресної допомоги переміщеним особам на проживання за період з 01.04.2016 року по 20.09.2016 року;

зобов'язано ДСЗН Торецької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_3 державну адресну допомогу переміщеним особам на проживання за період з 01.04.2016 року по 30.09.2016 року;

зобов'язано ДСЗН Торецької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_3 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою позивачу державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання за період з 01.04.2016 року по 30.09.2016 року на день сплати допомоги;

визнано неправомірними дії відповідача щодо перерахунку державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання та її зменшенню за період з 01.02.2017 року по 20.03.2017 року;

зобов'язано ДСЗН Торецької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачену державну адресну допомогу переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 року по 20.03.2017 року;

зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою позивачу державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 року по 20.03.2017 року на день сплати допомоги;

стягнуто з ДСЗН Торецької міської ради на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. (арк.. справи 124-131)

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача щодо перерахунку державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання та її зменшенню за період з 01.02.2017 року по 20.03.2017 року; зобовязання ДСЗН Торецької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачену державну адресну допомогу переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 року по 20.03.2017 року; зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою позивачу державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 року по 20.03.2017 року на день сплати допомоги; відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в цій частині, як прийняту з порушенням норм матеріального права та в цій частині прийняти нову постанову, якою відмовити позивачеві у задоволенні частини позовних вимог.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території, що підтверджується довідкою від 28 березня 2016 року № 9 (арк. справи 3), довідкою від 05.12.2016 року № (арк. справи 70). З вказаної довідки та копії паспорта позивача (арк. справи 5) вбачається, що позивач перемістилася з тимчасово окупованої території, а саме з м.Горлівка Донецької області.

Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 28.11.2016 року позивачу призначено допомогу у період з 21.09.2016 року по 20.03.2017 року у розмірі 2210 грн. щомісячно на обох дітей по 884 грн. та на позивача 442 грн.

Але з 01.02.2017 року по 20.03.2017 року розмір допомоги було зменшено до 1768 грн., а тому, вважає позивач, що з відповідача підлягає стягненню недоплата у розмірі 727 грн. (арк. справи 57-107)

Листом від 10.03.2017р. № 07вх.953 відповідач повідомив позивача, що допомогу за період з 01.02.2017 року по 20.03.2017 року зменшено, так як 11.01.2016 року дитині ОСОБА_5 виповнилось 6 років, змінилася категорія працездатності - позивач стала працездатною особою, яка не здійснює догляд за дитиною, то і відповідно зменшено з наступного місяця розмір допомоги. (арк.. справи 108)

Суд першої інстанції в цій частині задовольнив позовні вимоги та визнав неправомірними дії відповідача щодо перерахунку державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання та її зменшенню за період з 01.02.2017 року по 20.03.2017 року; зобовязав ДСЗН Торецької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачену державну адресну допомогу переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 року по 20.03.2017 року; зобов'язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою позивачу державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 року по 20.03.2017 року на день сплати допомоги.

В обґрунтування задоволення позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що відповідач зовсім не врахував, що позивач з 04.01.2017 року перебуває на обліку як безробітна в Торецькому міському центрі зайнятості, що підтверджено довідкою від 17.02.2017 року, а також відповідно до довідки з Центральної міської лікарні № 33 від 17.02.2017 року на період з 17.02.2017р. по 22.06.2017р. перебуває на лікарняному і має право на призначення і виплату державної допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами.

Відповідно до п.12 Порядку затвердженому ПКМУ від 01.10.2014р. № 505 визначено чіткій перелік обставин при настанні яких може бути припинено виплату грошової допомоги на проживання. В ньому зазначено що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім'ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості, а тому розмір допомоги не підлягав зменшенню.

Стосовно задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача компенсації у зв'язку з несвоєчасною виплатою позивачу державної допомоги, суд першої інстанції зазначив, що у випадку порушення встановлених строків виплати грошових доходів населення (зарплата, пенсії, стипендії, соціальні виплати) підприємства, установи і організації всіх форм власності мають здійснювати компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з їх несвоєчасною виплатою. Компенсація провадиться відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати».

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо перерахунку державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання та її зменшенню за період з 01.02.2017 року по 20.03.2017 року; зобовязання ДСЗН Торецької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачену державну адресну допомогу переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 року по 20.03.2017 року; зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою позивачу державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 року по 20.03.2017 року на день сплати допомоги, з огляду на наступне.

Є безпідставним посилання суду першої інстанції на пункт 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року (зі змінами, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), оскільки даний пункт регулює правовідносини стосовно припинення виплати грошової допомоги.

В даному випадку розмір допомоги був зменшений на підставі пункту 7 вищезазначеного Порядку, відповідно до якого якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

В даному випадку факт знаходження позивача на обліку в центрі зайнятості не впливає на зменшення розміру допомоги, оскільки розмір допомоги був зменшений відповідачем у звязку з досягненням дитиною позивача 6-річного віку.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач при прийнятті рішення про зменшення позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.02.2017 року до 20.03.2017 року діяв правомірно на підставі норм діючого законодавства.

Таким чином, позовні вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо перерахунку державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання та її зменшенню за період з 01.02.2017 року до 20.03.2017 року; зобовязання ДСЗН Торецької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачену державну адресну допомогу переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 року до 20.03.2017 року; є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги стосовно зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою позивачу державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 року по 20.03.2017 року на день сплати допомоги, оскільки вони є похідними від вищезазначених.

Частина позовних вимог, які задоволені постановою суду першої інстанції, не є предметом апеляційного оскарження, тому колегія суддів на підставі ч.1 ст.195 КАС України зазначає, що в цій частині судове рішення не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду.

Згідно п.4 ч.1 ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, якщо судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено порушення норм матеріального або процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині позовних вимог, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача щодо перерахунку державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання та її зменшенню за період з 01.02.2017 року по 20.03.2017 року; зобовязання ДСЗН Торецької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачену державну адресну допомогу переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 року по 20.03.2017 року; зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою позивачу державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 року по 20.03.2017 року на день сплати допомоги, з ухваленням нової про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Керуючись ч.ч.1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-197, п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради Донецької області на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 25 травня 2017 року по адміністративній справі № 225/4216/16-а задовольнити.

Постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 25 травня 2017 року по адміністративній справі № 225/4216/16-а скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради Донецької області щодо перерахунку державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання та її зменшенню за період з 01.02.2017 року до 20.03.2017 року; зобов'язання ДСЗН Торецької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачену державну адресну допомогу переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 року до 20.03.2017 року; зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою позивачу державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 року до 20.03.2017 року на день сплати допомоги.

В цій частині прийняти нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради Донецької області в частині визнання неправомірними дій Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради Донецької області щодо перерахунку державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання та її зменшенню за період з 01.02.2017 року до 20.03.2017 року; зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачену державну адресну допомогу переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 року до 20.03.2017 року; зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою позивачу державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання за період з 01.02.2017 року до 20.03.2017 року на день сплати допомоги відмовити.

В іншій частині постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 25 травня 2017 року по адміністративній справі № 225/4216/16-а залишити без змін.

Направити особам, які беруть участь у справі протягом трьох днів з моменту підписання копії даної постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий А.В.Гайдар

Судді Л.А. Василенко

ОСОБА_2