Справа № 813/1284/17
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2017 року Справа № 813/1284/17

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Кузана Р.І.,

судді Грень Н.М.,

судді Кухар Н.М.,

секретар судового засідання Перчак С.В.,

з участю представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом Автогаражного кооперативу № 15 Галицького району м.Львова до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування приписів та постанов,

в с т а н о в и в:

Автогаражний кооператив № 15 Галицького району м.Львова (надалі - позивач, АГК №15 Галицького району м. Львова) звернувся до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (надалі відповідач, ДАБІ України), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними та скасувати приписи Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області №17-211/17 від 24.02.2017, №17-386/17 від 29.03.2017, № 550/17 від 26.04.2017 «Про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт»;

- визнати протиправними та скасувати постанови, винесені Департаментом архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 1с/15пз/1013-6/2137-17 від 11.04.2017, № 1с/27пз/1013-6/2703-17 від 11.05.2017, № 1с/49пз/1013-6/3172-17 від 06.06.2017.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що в ході здійснення перевірки дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил відповідачем помилково встановлено, що будівельні роботи виконуються без документу про право власності чи користування земельною ділянкою. Такі висновки не відповідають дійсності з огляду на те, що акт на землекористування спірною ділянкою виданий АГК №15 Галицького району м.Львова 23.04.1988 за №10/554/09. Однак, у 2010 році цей акт був втрачений. Поновити чи отримати його дублікат АГК №15 Галицького району м. Львова не зміг через незалежні від нього обставини. На підтвердження права користування земельною ділянкою, на якій АГК №15 Галицького району м.Львова здійснює будівництво житлових будинків позивачем під час перевірки подано копію рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 18.02.1988 №63 про відведення Автогаражному кооперативу №15 Ленінського району земельної ділянки в комунальній зоні масиву «Сихів» площею 1,7 га для будівництва двох 5-ти поверхових гаражів-стоянок, копію постанови Галицького районного суду м. Львова від 29.07.2014, якою скасовано ухвалу Львівської міської ради 16- сесії 5-го скликання за №33-97 «Про відміну рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів від 18.02.1988 за №63 та інші документи. Вважає, що вказаними доказами підтверджується право власності на земельну ділянку, на якій здійснюється будівництво багатоповерхових житлових будинків із вбудованими нежитловими приміщеннями на вулиці Антонича-Майданна у місті Львові. Враховуючи викладене, вважає, що винесені на підставі таких висновків перевірки приписи та постанови про накладення штрафу є протиправними та підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Просив такий задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача щодо задоволення адміністративного позову заперечив, з підстав викладених у письмових запереченнях. Зазначив, що позивачем в ході здійснення перевірок не представлено документів, що підтверджують право власності чи користування земельною ділянкою на якій здійснюється будівництво багатоповерхових житлових будинків із вбудованими нежитловими приміщеннями на вулиці Антонича-Майданна у місті Львові. У звязку з чим вважає, що будівельні роботи на вказаній земельній ділянці виконуються з порушенням ст. 125 Земельного кодексу України, ст. 376 Цивільного Кодексу України, п.3 ст. 8, п. ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466. Враховуючи викладене зазначає, що оскаржувані приписи №17-211/17 від 24.02.2017, №17-386/17 від 29.03.2017, № 550/17 від 26.04.2017 та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 1с/15пз/1013-6/2137-17 від 11.04.2017, № 1с/27пз/1013-6/2703-17 від 11.05.2017, № 1с/49пз/1013-6/3172-17 від 06.06.2017 винесені на підстав та в межах повноважень, встановлених законом, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке:

Повноважними особами Департаменту ДАБІ у Львівській області проведено позапланову перевірку дотримання АГК №15 Галицького району міста Львова вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Перевіркою встановлено, що будівельні роботи щодо будівництва багатоповерхових житлових будинків із вбудованими нежитловими приміщеннями на вул. Антонича-Майданна у місті Львові, корпус №4, №5, №6 виконуються без документу на право власності чи користування земельною ділянкою.

Результати перевірки оформлено актом від 24.02.2017 №17-211/17.

На підставі висновків акта перевірки винесено припис від 24.02.2017 №17-21/17, згідно з яким зобовязано позивача зупинити подальше виконання будівельних робіт з будівництва корпусу № 5 обєкта «Будівництво багатоповерхових житлових будинків із вбудованими нежитловими приміщеннями на вул. Антонича-Майданна у м.Львові, корпус №4, №5, №6 за г.п.» до моменту наявності документу, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій здійснюється будівництво.

29.03.2017 відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил АГК №15 Галицького району міста Львова по питанню виконання вимог припису № 17-21/17 від 24.02.2017.

Перевіркою встановлено факт невиконання позивачем вимог вказаного припису.

Результати перевірки оформлено актом від 29.03.2017 №17-386/17.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки від 29.03.2017 №17-386/17, відповідачем винесено припис від 29.03.2017 №17-386/17 №555/17 «Про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт» та постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.04.2017 №1С/15пз/1013-6/2137-17, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п.1 ч.6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 28 800, 00 грн.

26.04.2017 повноважними особами Департаменту ДАБІ у Львівській області проведено позапланову перевірку дотримання АГК №15 Галицького району міста Львова дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Перевіркою встановлено факт невиконання позивачем вимог припису Департаменту ДАБІ від 29.03.2017 №17-386/17 та складено акт від 26.04.2017 №550/17.

На підставі висновків вказаної перевірки відповідачем винесено припис від 26.04.2017 №550/17 та постанову про кладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.05.2017 № 1с/27пз/1013-6/2703-17, якою позивача повторно визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п.1 ч.6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 30 312,00 грн.

Постановою від 06.06.2017 № 1с/49пз/1013-6/3172-17 на підставі акта перевірки від 25.05.2017 №686/17 на позивача накладено штраф у сумі 30 312,00 грн.

Не погодившись з вказаними приписами та постановами позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір суд виходив з таких мотивів та норм права.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлено Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", що спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, встановлена Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553.

Пунктом 2 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю (надалі - Порядок №553) встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Відповідно до пункту 5 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 7 Порядку №553 встановлено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. В зазначеному пункті Порядку №553 також передбачені підстави для проведення позапланових перевірок.

У відповідності до підпункту (3) пункту 11 Порядку № 553 до повноваження посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю належить право на видачу обов'язкових для виконання приписів щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з пунктами 16 та 17 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Відповідно до ст. 6 субєкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: невиконання приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил - у розмірі пятнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб; зупинення підготовчих та будівельних робіт - у розмірі пятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», визначає Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06.04.1995.

Відповідно до п.2 вказаного Порядку №244 справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених ст.7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розглядаються, зокрема, органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно із п.3 Порядку №244 штрафи накладаються на суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п.22 Порядку №244 за результатами розгляду справи посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов: 1) постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про накладення штрафу); 2) постанову про закриття справи щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про закриття справи).

Підставою для винесення спірних приписів та постанов стало те, що позивачем не надано до перевірки документу про право власності чи користування земельною ділянкою на вул. Антонича-Майданній у м.Львові, на які проводяться будівельні роботи АГК №15 Галицького району м.Львова.

Судом встановлено, що рішенням Львівської міської ради № 63 від 18.02.1988 Автогаражному кооперативу №15 Ленінського району відведено земельну ділянку в комунальній зоні масиву «Сихів». Пунктом 4 вказаного рішення зобовязано Львівський міськкомунгосп видати Автогаражному кооперативу № 15 державний акт на право користування землею у відповідності з відводом, виконаним архітектурно-планувальним управлінням м.Львова.

З пояснень представника позивача судом встановлено, що такий акт на землекористування за № 10/554-09 отриманий позивачем 23.04.1988, однак в 2010 році був втрачений, про що 03.05.2010 подане відповідне оголошення в газеті «Ваш магазин».

Факт наявності вказаного акта на землекористування підтверджується отриманим позивачем 27.01.1994 дозволом на будівництво двох пяти поверхових гаражів-стоянок в комунальній зоні масиву «Сихів» по вулиці Б.-ОСОБА_3 №2/94, а також декларацією про готовність обєкта до експлуатації, яка зареєстрована 01.10.2015 щодо четвертої черги корпусу № 4 багатоповерхового житлового будинку по вул. Антонича-Майданна у м.Львові.

Крім того, відповідно до довідки (витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку) про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки в м.Львів, виданої управлінням Держкомзему у м.Львові 23.04.2010 за №40/01-15/1730, земельна ділянка площею 17000 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Антонича, 8, перебуває у користуванні АГК №15 Галицького району м.Львова.

Позивач сплачував земельний податок за вказану земельну ділянку, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією акту ДПІ у Галицькому районі м.Львова про результати перевірки АГК №15 Галицького району м. Львова.

Факт наявності у позивача документів, що підтверджують право користування земельною ділянкою на вулиці Антонича у місті Львова також підтверджується судовими рішеннями, зокрема постановою Господарського суду Львівської області від 22.05.2008 у справі №10/370А.

Отже, вказані докази та встановлені у справі обставини, на переконання суду, підтверджують правомірність користування позивачем земельною ділянкою на якій здійснюється будівництво багатоповерхових житлових будинків по вул. Антонича-Майданна у м.Львові. Доказів на спростування таких доказів чи наявності права на спірну земельну ділянку в інших осіб відповідачем суду не подано.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 3 даної статті передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що на адміністративне судочинство покладено обовязок збереження пропорції та співрозмірність між цілями певного закону і тягарем або санкціями, які можуть бути покладеними державними органами на відповідну особу згідно з таким законом.

Надаючи оцінку оскаржуваним приписам та постановам на предмет відповідності їх критеріям, визначеним статтею 2 КАС України, суд зазначає, що такі рішення прийняті відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, а також з порушенням принципу пропорційності, тобто без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Відтак, суд приходить до висновку про протиправність застосування до відповідача відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. З огляду на що спірні приписи №17-211/17 від 24.02.2017, №17-386/17 від 29.03.2017, № 550/17 від 26.04.2017 «Про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт» та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 1с/15пз/1013-6/2137-17 від 11.04.2017, № 1с/27пз/1013-6/2703-17 від 11.05.2017, № 1с/49пз/1013-6/3172-17 від 06.06.2017 є протиправними та підлягають скасуванню.

При цьому судом враховано, що згідно з ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст.99 Кодексу передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», постанову центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Вищий адміністративний суд України звертав увагу на те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій (Ухвала ВАС України від 22.02.2011р.).

У справі Bellet v. Fгаnсе Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Таким чином в розумінні Європейського суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу до правосуддя, яке полягає в тому, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Судом встановлено, що останнім днем оскарження постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області № 1с/27пз/1013-6/2703-17 від 11.05.2017 було 26.05.2017, тоді як із вказаною позовною вимог позивач звернувся 29.05.2017.

Згідно з представленого до матеріалів справи наказу від 26.05.2017 №13 та посвідчень про відрядження голова правління АГК №15 Галицького району міста Львова, як повноважна особа на підписання позовної заяви, з 26.05.2017 по 29.05.2017 перебував у відрядженні. Тому, позовна заява була подана до суду поза межами встановлених законом строків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач пропустив строк звернення до суду з адміністративним позовом, є обєктивними, а тому слід визнати поважними причин пропуску такого строку.

Сплачені позивачем судові витрати відповідно до ст. 94 КАС України слід стягнути на його користь з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області № 1с/27пз/1013-6/2703-17 від 11.05.2017.

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати приписи Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області №17-211/17 від 24.02.2017, №17-386/17 від 29.03.2017, № 550/17 від 26.04.2017 «Про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт».

Визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 1с/15пз/1013-6/2137-17 від 11.04.2017, № 1с/27пз/1013-6/2703-17 від 11.05.2017, № 1с/49пз/1013-6/3172-17 від 06.06.2017, винесених Департаментом архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області.

Стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Автогаражного кооперативу № 15 Галицького району м.Львова судовий збір в сумі 9600 (девять тисяч шістсот) гривень 00 коп.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Р.І. Кузан

Суддя Н.М. Грень

Суддя Н.А. Кухар