Справа № 815/3394/17
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2017-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3394/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 год. 59 хв.

26 липня 2017 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря Ходжаяна А.В.,

за участю сторін:

представника Позивача ОСОБА_1,

представника Відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Служби безпеки України в Одеській області про скасування наказу начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області № 193-ОС від 17.05.2017 року «про накладення дисциплінарного стягнення», яким на ОСОБА_3 було накладено дисциплінарне стягнення, передбачене п. «ж» ст. 62 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та наказу начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області № 194-ОС від 17.05.2017 року про звільнення ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Служби безпеки України в Одеській області про скасування наказу начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області, в якому позивач просить скасувати накази начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області № 193-ОС від 17.05.2017 року «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким на ОСОБА_3 було накладено дисциплінарне стягнення, передбачене п. «ж» ст.62 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та № 194-ОС від 17.05.2017 року про звільнення ОСОБА_3 як незаконні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що притягнення її до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення військового звання старшого прапорщика із звільненням із військової служби в запас на підставі п. «ж» ст. 62 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, є протиправним та здійснено не у спосіб, що передбачений Конституцією України, законами України та з порушенням процедури його накладення.

Від відповідача надійшли письмові заперечення (а.с. 182-189), в яких в обґрунтування правової позиції зазначено, що начальник Служби безпеки України в Одеській області при накладенні дисциплінарного стягнення на позивача діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України, з дотриманням порядку, встановленого Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

У судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, викладені в тому числі у позовній заяві, письмових поясненнях підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступні обставини.

Позивач проходив службу в органах Служби безпеки України, що згідно положень п.15 ч.1 ст.3 КАС України відноситься до поняття публічної служби, спори щодо проходження якої, у тому числі й спори щодо прийняття, звільнення з неї, отримання відповідних компенсацій, пов`язаних з її проходженням згідно п.2 ч.2 ст.17 КАС України віднесені до компетенції адміністративних судів та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

ОСОБА_3 з 23.06.2007р. згідно з наказом Управління Служби безпеки України в Одеській області № 121-ОС прийнята на військову службу.

13.02.2013р. позивача наказом начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області № 388-ОС призначено на посаду фельдєгера (прапорщик, VII тарифний розряд) 1 сектору режимно-секретного відділу.

29.04.2015 р. ОСОБА_3 наказом начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області № 209-ОС зараховано у розпорядження начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області та звільнено з посади фельд'єгеря 1 сектору режимно-секретного відділу (а.с. 62).

Наказом начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області №196/ДСК від 14 травня 2015 року визначено функціональні обов'язки позивача по посаді коменданта поліклініки ВМС УСБУ в Одеській області, з якими ОСОБА_3 ознайомилась 13.05.2015р., що підтверджується особистим підписом останньої (а.с. 65).

Так, відповідно до функціональних обовязків на старшого прапорщика ОСОБА_3 покладено такі функціональні завдання : регулярно проводити обходи до початку роботи поліклініки, при виявленні аварійних ситуацій негайно доповідати начальнику ВМС УСБУ в Одеській області; утримувати робоче місце в належному порядку, максимально укомплектовувати необхідним матеріалом та інструментами; організовувати роботу, проводити інструктаж середніх та молодших медичних працівників, які приймаються на роботу по охороні праці і техніці безпеки по займаній посаді.

Судом встановлено, що наказом начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області № 193-ОС від 17.05.2017 року за результатами службового розслідування за порушення військової дисципліни, що виразилось у недодержанні вимог абзацу четвертого, одинадцятого, дванадцятого ст.11 (в частині обовязку військовослужбовців беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, додержуватися правил військового вітання, ввічливості та поведінки військовослужбовців) статті 12 (в частині обовязку про все, що сталося з ним і стосується виконання ним службових обовязків доповідати своєму безпосередньому начальникові), абзацу 2 ст. 30 (в частині обовязку підлеглого беззастережно виконувати накази начальника), ч. 2 ст. 37 (в частині обовязку військовослужбовця неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін) Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_4 присяги (в частині обовязку громадянина, який вступає на військову службу, сумлінно і чесно виконувати військовий обовязок, накази командирів), на підставі п. «ж» ст. 62 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, позбавлено військового звання старшого прапорщика із звільненням із військової служби в запас старшого прапорщика ОСОБА_3 (Б-020801), яка перебуває у розпорядженні начальника управління (а.с. 41).

Наказом начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області № 194-ОС від 17.05.2017 р. «По особовому складу» звільнено з військової служби за підпунктом «б» пункту 61, підпунктом «ж» пункту 62 та підпунктом «в» пункту 88-1 (у звязку з позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку) у Запас Збройних Сил України ОСОБА_3 (Б-020801), яка перебуває у розпорядженні начальника управління по посаді фельдєгера (прапорщик, VII тарифний розряд) та яку наказом начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області № 193-ОС від 17.05.2017 року позбавлено військового звання старший прапорщик із звільненням з військової служби у запас, виключивши зі списків особового складу з 17 травня 2017 року (а.с. 42-43).

Позивач вважає, що на неї дисциплінарне стягнення накладено протиправно, оскаржувані накази прийнято неправомірно та останні підлягають скасуванню, в звязку з чим звернулася до суду з цим позовом.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд керувався критеріями, закріпленими у ч. 3 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" № 551-XIV від 24.03.1999р. затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут Збройних Сил України), який визначає сутність військової дисципліни, обов'язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального звязку та захисту інформації України.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

ОСОБА_4 дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов'язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності ОСОБА_4 присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил визначено, що військова дисципліна зобов'язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, ОСОБА_4 присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Відповідно до ч.4 ст. 12 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України керівники регіональних органів і регіональних органів управління військових формувань, утворених відповідно до законів України, користуються дисциплінарною владою командувача військ оперативного командування.

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов'язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов'язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов'язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту.

Згідно ст. 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст. 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Статтею 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що, службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Згідно ст. 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

У межах проведення службового розслідування, особа, щодо якої воно проводиться може давати пояснення.

За змістом ст. 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.03.2017р. (вх. № 882) Представництвом внутрішньої безпеки в Одеській області на адресу Управління Служби безпеки України в Одеській області направлено лист, в якому повідомлено, що ОСОБА_3 протягом 2016-2017р., за період перебування у розпорядженні без поважних причин, покладені на неї функціональні обовязки не виконує, на службу не зявляється (а.с. 121).

Наказом начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області №132 від 10.03.2017р. за фактом самовільного залишення місця служби старшим прапорщиком ОСОБА_3, на яку покладено обовязки коменданта поліклініки військово-медичної служби Військово-медичного управління СБ України в Одеській області призначено службову перевірку (а.с.122).

Наказом начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області № 194/ДСК від 15.04.2017р. призначено проведення службового розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного правопорушення, за фактом якого проведено службову перевірку, ступеня вини військовослужбовця, а також уточнення наявності в діях військовослужбовця ознак кримінального правопорушення (а.с. 141).

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення службового розслідування членами комісії було отримано відомості про неприбуття старшого прапорщика ОСОБА_3 до місця проходження служби та невиконання службових обовязків без повідомлення причин у періоди з 15.06.2016р. по 15.11.2016р., з 01.12.2016р. по 13.02.2017р., з 24.02.2017р. по 15.03.2017р. та зроблено висновок про порушення військовослужбовцем вимог ст.12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині обовязку військовослужбовця доповідати безпосередньому керівнику про все, що з ним сталося і стосується виконання ним службових обовязків. Крім того, зроблено висновок про порушення позивачем вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині обовязку військовослужбовця додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати та виконувати свої службові обовязки, що визначають обсяг виконання доручених йому завдань.

При цьому відповідачем згідно вимог пункту 4 розділу І Інструкції № 45 припинено проведення заходів з встановлення обставин, що були предметом даного службового розслідування, у зв'язку з їх перевіркою в рамках розслідування кримінального провадження №0000158, однак здійснено заходи з встановлення обставин вчинення старшим прапорщиком ОСОБА_3 інших виявлених в ході даного службового розслідування дисциплінарних правопорушень.

За змістом висновку службового розслідування, комісією були виявлені інші правопорушення, вчинені старшим прапорщиком ОСОБА_3, не пов'язані з предметом розслідування, а саме грубі порушення вимог статей 11, 12, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ОСОБА_4.

Так, комісією встановлено (рапорт помічника начальника Управління (по РОС) - начальника відділу кадрового забезпечення УСБУ в Одеській області підполковника ОСОБА_5 від 13.04.2017), що після закінчення службової перевірки за фактом самовільного залишення місця служби старшим прапорщиком ОСОБА_3, матеріали якої слугували приводом для призначення даного службового розслідування, підполковником ОСОБА_5 13.04.2017 о 09 год. 37 хв. було здійснено телефонний дзвінок на мобільний телефон старшого прапорщика ОСОБА_3 (067-485-18-26) з метою доведення до неї вимоги прибути до адміністративної будівлі Управління зі службових питань, у т.ч. для виконання вимог Інструкції № 45. Проте остання на даний телефонний дзвінок не відповіла та у зворотному напрямку не передзвонила. З метою доведення до старшого прапорщика ОСОБА_3 своєї вимоги, та враховуючи відсутність реакції на телефонний дзвінок, підполковником ОСОБА_6 на вищевказаний мобільний номер ОСОБА_3 о 09 год. 45 хв. було направлено письмове CMC повідомлення із текстом про необхідність прибуття до Управління наступного змісту «Добрий ранок. Інформую: Ви не у відпустці! На скільки мені відомо на лікарняному не перебуваєте. В звязку з чим Вам потрібно прибути до Управління». Через деякий час, на мобільний телефон підполковника ОСОБА_6 надійшла відповідь старшого прапорщика ОСОБА_3 у вигляді CMC повідомлення з текстом «Яка причина мого прибуття?» (а.с. 129). У судовому засіданні представник позивача пояснив, що позивачка прийняла СМС повідомлення підполковника ОСОБА_6 як жарт.

Враховуючи зазначені обставини. відповідачем зроблено висновок про грубе порушення старшим прапорщиком ОСОБА_3 абзаців 4, 11,-12 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині обов'язку військовослужбовця додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки, обов'язку виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

В подальшому, з метою виконання вимог Інструкції № 45, членами комісії зі службового розслідування 13.04.2017р. також здійснено заходи щодо запрошення старшого прапорщика ОСОБА_3 до Управління (рапорт від 14.04.2017р.), в результаті чого, вказаний військовослужбовець повідомила, що прибуде до Управління 14.04.2017р., однак зазначену вимогу членів комісії не виконала та до Управління не прибула (а.с. 130).

19.04.2017р. у зв'язку з необхідністю ознайомлення старшого прапорщика ОСОБА_3 з результатами та матеріалами проведеної стосовно неї службової перевірки, а також необхідністю ознайомлення вказаного військовослужбовця з наказом начальника Управління від 14.04.2017 №194/ДСК про призначення стосовно неї даного службового розслідування та її правами відповідно до вимог п.12 розділу IX та п. 10 розділу V Інструкції 45, у присутності всіх членів комісії о 14 год. 17 хв. було здійснено телефонний дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_3 (067-485-18-26) з метою її виклику до Управління, на який остання не відповіла. Згодом, того ж дня о 16 год. 36 хв. було здійснено повторний дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_3 (067-485-18-26), на який вона відповіла та членом комісії підполковником юстиції ОСОБА_2 їй було доведено про необхідність прибути до адміністративної будівлі Управління для ознайомлення із вищевказаними матеріалами та документами (рапорт від 19.04.2017). В свою чергу, старший прапорщик ОСОБА_3 повідомила, що вона надіслала до Управління письмове звернення про направлення на її адресу матеріалів проведеної перевірки, у зв'язку з чим вона прибуде до Управління лише після отримання письмової відповіді на своє звернення.

Проаналізувавши вищевказані дії старшого прапорщика ОСОБА_3, що виразилися у відмові виконати вказівку членів комісії у складі старших та молодших офіцерів, відповідач дійшов висновку про порушення старшим прапорщиком ОСОБА_3 абзаців 5, 11, 12 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині обов'язку військовослужбовця додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, обов'язку виявляти повагу до старших за військовим званням, беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

В подальшому, начальником Управління СБ України в Одеській області було розглянуто звернення старшого прапорщика Сігал.І.В. від 14.04.2017р. про направлення на її адресу матеріалів службової перевірки. За результатами розгляду вказаного звернення позивачу надано відповідь з письмовою вказівкою начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області прибути до управління для ознайомлення з результатами вказаної службової перевірки, а також з матеріалами про призначення службового розслідування згідно наказу № 194/ДСК від 14.04.2017р., проте остання цієї вказівки не виконала, до Управління СБ України в Одеській області не прибула (а.с. 145).

З урахуванням вказаних обставин відповідачем зроблено висновок про грубе порушення позивачем абзацу 2 статті 30 та абзацу 2 статті 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині обов'язку підлеглого беззастережно виконувати накази начальника та обов'язку військовослужбовця неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін, а також порушенні ОСОБА_4 в частині обов'язку сумлінно і чесно виконувати військовий обов'язок та накази командирів.

Крім того, комісією зі службового розслідування роз'яснено вимоги керівництва Управління СБ України в Одеській області адвокату ОСОБА_7 (097-787-88-16), який за домовленістю з ОСОБА_3 про надання їй юридичної допомоги, звернувся до членів комісії 10.05.2017р. з метою запрошення позивача до Управління для ознайомлення її з результатами та матеріалами проведеної стосовно неї службової перевірки, а також необхідністю ознайомлення вказаного військовослужбовця з наказом начальника Управління від 14.04.2017 № 194/ДСК про призначення стосовно неї службового розслідування (а.с. 151).

Адвоката ОСОБА_7 було повідомлено про необхідність прибуття старшого прапорщика ОСОБА_3 до Управління для проведення вищезазначених дій. За результатами вказаних заходів з адвокатом ОСОБА_7 було досягнуто домовленості про прибуття ОСОБА_3 до Управління о 15 год. 00 хв. 11.05.2017 (рапорт від 10.05.2017). Згодом, адвокатом ОСОБА_7, на вимогу старшого прапорщика ОСОБА_3, її прибуття до Управління СБ України в Одеській області було перенесено на 11 год. 00 хв. 12.05.2017 у зв'язку з її сімейними обставинами (рапорт від 11.05.2017). В подальшому, 12.05.2017р. о 10 год. 45 хв. позивач на мобільний телефон члена комісії надіслала CMC повідомлення (067-85-18-26) про неможливість прибуття, в звязку з травмуванням ноги (а.с. 154).

Таким чином, з метою виконання вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок стосовно військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом Центрального управління Служби безпеки України № 45 від 04.02.2016 р. (далі Інструкція № 45), посадовими особами відповідача вжито заходів щодо ознайомлення позивача з результатами службового розслідування, зокрема, шляхом надіслання листів, повідомлень, здійснення телефонних дзвінків, виїзду за місцем проживання, однак остання ухилялась від ознайомлення, що підтверджується копіями відповідних рапортів, листів, довідок, службових записок (а.с. 145-162).

Також за наслідками службового розслідування встановлено грубе порушення позивачем абзаців 4, 11, 12 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка з порушенням правил військового вітання, ввічливості й поведінки, обов'язку виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), відмовилася від виконання наказу помічника начальника Управління (по РОС) - начальника відділу кадрового убезпечення УСБУ в Одеській області підполковника ОСОБА_5 прибути до адміністративної будівлі УСБУ в Одеській області.

17.05.2017р. начальником Управління Служби безпеки України в Одеській області, генерал-майором затверджено висновок за результатами проведення службового розслідування стосовно старшого прапорщика ОСОБА_3, зі змісту якого вбачається, що комісія дійшла висновку про порушення ОСОБА_3 військової дисципліни в умовах особливого періоду, що полягає у неналежному виконанні вимог ст.ст. 11, 12, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_4, в звязку з чим остання заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності (а.с. 132-140).

Як вбачається з матеріалів справи, висновок за результатами службового розслідування затверджено 17.05.2017р. (а.с. 132), накази начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області № 193-ОС, № 194-ОС прийнято 17.05.2017 р., тобто дисциплінарне стягнення на позивача накладене з дотриманням строку, встановленого ст. 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Начальником Управління при обранні виду дисциплінарного стягнення позивачу, було враховано, що порушення нею військової дисципліни та військових обов'язків, вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ОСОБА_4 присяги, вчинені за наявності її вини та прямого умислу.

Відтак, суд погоджується з висновком відповідача, що позивач, маючи значний досвід військової служби, розуміючи порядок проходження військової служби та будучи обізнаною з обов'язками військової служби, відмовилася виконувати вимоги та накази старших за військовим званням військовослужбовців, командирів та начальника, маючи реальну можливість їх виконання, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання можливих негативних наслідків своєї протиправної поведінки у вигляді порушення військової дисципліни.

Твердження позивача про перешкоджання їй у вході до адміністративної будівлі Служби безпеки України в Одеській області не підтверджені належними та допустимими доказами, відтак судом до уваги не беруться.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч.ч.1, 2 ст.49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Статтею 122 КАС України передбачено, що адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби розглядаються та вирішуються протягом розумного строку, але не більше двадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дії особи, спрямовані на штучне затягування судового процесу суперечать, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

На думку суду, клопотання представника позивача про виклик в якості свідків співробітників Управління Служби безпеки України в Одеській області та інших осіб з метою підтвердження тих обставин, що субєктом владних повноважень систематично створювались умови, за яких позивач не могла виконувати свої обовязки є необґрунтованим та призводить до затягування строків розгляду справи, враховуючи, що (як зазначено представником позивача) вказані особи безпосередньо не були присутніми при перешкоджанні позивачу у здійсненні покладених на неї функціональних обовязків.

Поряд з цим, на виконання ухвали суду, занесеної до журналу судового засідання 24.07.2017р., щодо надання інформації про видачу та скасування засобів електронного доступу до адміністративної будівлі Управління Служби безпеки України в Одеській області, а також фіксування її заявки за період 2017р. повідомлено, що фіксування відвідування позивачем адміністративної будівлі управління не здійснювалось, фактів відмови останній у доступі до вказаної будівлі не зафіксовано (а.с. 233).

При цьому зазначено, що відповідно до положень п.1.3 Інструкції з охорони та правил пропускного режиму в адміністративній будівлі та на інших об'єктах охорони УСБУ в Одеській області (далі - Інструкція), затвердженої 01.06.2016р., заходи з охорони та пропускного режиму здійснюються особовим складом підрозділу режимно-секретного відділу Управління. Пунктом 4.1. Інструкції передбачено, що прохід співробітників-військовослужбовців на об'єкт або з об'єкту Управління здійснюється за службовими посвідченнями, оформленими належним чином перепустками, погодженими списками, а також персональними магнітними картками (далі - ПМК) з пред'явленням посвідчення або перепустки на вимогу співробітника охорони.

При цьому повідомлено, що старший прапорщик ОСОБА_3 отримала ПМК під особистий підпис 02.07.2013, та особисто повернула її разом із службовим посвідченням та особистою металевою печаткою до Управління поштовим відправленням, яке надійшло до Управління 12.06.2017р.

Окрім зазначеного повідомлено, що за місцем виконання визначених керівництвом ОСОБА_3 функціональних обов'язків в розташуванні поліклініки ВМС ВМУ СБУ в УСБУ в Одеській області, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 6, система доступу з використанням ПМК відсутня.

Твердження позивача щодо неправомірності застосування 17.05.2017р. до неї дисциплінарного стягнення в звязку з перебуванням нею на лікарняному є такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не підтверджені належними доказами.

Згідно ч.4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

На підтвердження обставин, зазначених в адміністративному позові щодо перебування на лікарняному на час застосування до позивача дисциплінарного стягнення, позивачем надано копії виписок з амбулаторної карти та довідок, виданих КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 12».

Порядок і умови видачі, продовження та обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, здійснення контролю за правильністю їх видачі визначено Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом Міністерства охорони здоровя України № 455 від 13.11.2001 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04 грудня 2001 року за № 1005/6196 (далі Інструкція № 455).

Згідно п. 1.1 Інструкції № 455 тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6 (п. 1.2 Інструкції № 455).

Листків непрацездатності, які б підтверджували непрацездатність позивача на час застосування до неї дисциплінарного стягнення, позивачем до суду не надано.

Враховуючи встановлені судом обставини та оцінюючи надані учасниками процесу докази в їх сукупності за внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що послугувало підставою для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності та накладення стягнення у вигляді позбавлення військового звання старшого прапорщика із звільненням із військової служби в запас на підставі п. «ж» ст. 62 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Водночас належними та допустимими доказами позивачем не спростовано порушення нею вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_4 присяги, встановлених за наслідками службового розслідування.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення, вирішуючи питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені законом, з дотриманням встановленої процедури, з урахуванням всіх обставин, в зв'язку із чим накази начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області № 193-ОС від 17.05.2017 р., № 194-ОС від 17.05.2017 р. є правомірними та не підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За таких обставин ОСОБА_3 було звільнено від сплати судового збору при поданні адміністративного позову до суду.

Згідно ч.5 ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління Служби безпеки України в Одеській області про скасування наказу начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області № 193-ОС від 17.05.2017 року «про накладення дисциплінарного стягнення», яким на ОСОБА_3 було накладено дисциплінарне стягнення, передбачене п. «ж» ст. 62 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та наказу начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області № 194-ОС від 17.05.2017 року про звільнення ОСОБА_3 - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо рішення було прийняте у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії такого рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 28.07.2017р.

Суддя О.М. Тарасишина

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління Служби безпеки України в Одеській області про скасування наказу начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області № 193-ОС від 17.05.2017 року «про накладення дисциплінарного стягнення», яким на ОСОБА_3 було накладено дисциплінарне стягнення, передбачене п. «ж» ст. 62 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та наказу начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області № 194-ОС від 17.05.2017 року про звільнення ОСОБА_3 - відмовити повністю.

28 липня 2017 року.