Справа № 825/792/17
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/792/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Роєнка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, висновку, поновлення на службі, стягнення моральної шкоди та середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області (далі -ГУНП в Чернігівській області) та просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 19 квітня 2017 року № 756 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині, що стосується позивача;

- визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування від 19 квітня 2017 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 12 травня 2017 року № 117 о/с «По особовому складу» в частині його звільнення з поліції;

- поновити його на службі в поліції у спеціальному званні старшого лейтенанта поліції та на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності та незаконного заволодіння транспортними засобами відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі;

- стягнути з відповідача 10 000,00 грн. завданої моральної шкоди.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що припущення відповідача про скоєння ним будь-яких дій, в яких вбачається склад адміністративних проступків, є безпідставними, оскільки протоколи про адміністративні правопорушення відносно позивача не складались. Так, службову дисципліну та обов'язки за нею, визначені у ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, за час служби в поліції він не порушував, а накладення відповідачем дисциплінарного стягнення і подальше звільнення вважає незаконним та необґрунтованим. Зазначив, що службове розслідування проведене ГУНП в Чернігівській області без повного та всебічного з'ясування всіх фактичних обставин інкримінованого порушення, з позбавленням позивача права на захист від необґрунтованого звинувачення та його спростування, закріпленого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказав, що під час подій, досліджуваних комісією ГУНП в Чернігівській області в ході проведення службового розслідування, він не перебував на службі, а його колега Яковлев В.О., відносно якого був складений протокол про адміністративні правопорушення, їх не вчиняв.

Крім того зазначив, що незаконними діями відповідач заподіяв йому значної моральної шкоди, зокрема, порушились нормальні життєві зв'язки та виникла невпевненість у майбутньому. Внаслідок незаконного звільнення позивач змушений був позичати кошти у знайомих з метою забезпечення сім'ї. Вказані обставини змусили його докладати значних зусиль для організації свого життя, змінити місце проживання, шукати кошти необхідні для забезпечення сім'ї. Також зазначив, що його моральні страждання посилювались постійним нервовим стресом та пов'язаними з ним конфліктами у сім'ї і з оточуючими.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, надав письмові заперечення та пояснив, що вивченням наявних матеріалів службового розслідування, з урахуванням інформації з отриманого відеозапису, було встановлено, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням майора поліції Яковлева В.О., який перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння, у салоні автомобіля знаходився старший лейтенант поліції ОСОБА_1

Після зупинки автомобіля, позивач у ході бесіди із працівниками патрульної поліції, які перебували при виконанні своїх службових обов'язків, неодноразово провокував інспекторів на конфліктні ситуації, поводив себе неадекватно, висловлювався нецензурною лексикою, виймав із кишені спецзасіб, споряджений речовинами сльозогінної та дратівливої дії, тим самим демонстрував наміри його застосування, про що працівниками поліції неодноразово було зроблено зауваження та вимоги щодо негайного припинення порушень громадського порядку.

Враховуючи наведене пояснив, що позивач маючи статус поліцейського, бездіяльністю та окремими своїми діями сприяв вчиненню ОСОБА_5 дисциплінарного проступку та грубо порушив положення Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 (розділи II та IV). Також ОСОБА_1 допустив невиконання вимог статті 7 Дисциплінарного статуту. Зазначив, що обставин, що пом'якшують відповідальність за вказане порушення дисципліни, службовим розслідуванням не встановлено.

Вважає, що причиною порушення позивачем службової дисципліни є його особиста недисциплінованість та безвідповідальне ставлення до вимог наказів Національної поліції України та ГУНП в Чернігівській області, грубе ігнорування Правил етичної поведінки поліцейських та Присяги працівника поліції.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову має бути відмовлено, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що наказом т.в.о. начальника ГУНП в Чернігівській області від 07.11.2015 № 1 о/с ОСОБА_1, який мав спеціальне звання старший лейтенант міліції, призначено слідчим Щорського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, із присвоєнням йому спеціального звання старший лейтенант поліції (а.с. 39).

Наказом начальника ГУНП в Чернігівській області від 25.12.2015 № 34 о/с старшого оперуповноваженого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено оперуповноваженим (карного розшуку) Чернігівського відділу поліції ГУНП (а.с. 41).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 09.12.2016 № 246 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено оперуповноваженим сектору розкриття злочинів проти власності та незаконних заволодінь транспортними засобами відділу кримінальної поліції Чернігівського відділу поліції ГУНП (а.с. 40).

Встановлено, що 19.04.2017 до ГУНП в Чернігівській області надійшла інформація про те, що цього ж дня працівниками Управління патрульної поліції у м. Чернігові ДПП НП України задокументовано факт вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 130, 126 КУпАП, старшим оперуповноваженим ВКП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області майором поліції ОСОБА_5 Одночасно, оперуповноважений ВКП Чернігівського ВП старший лейтенант поліції ОСОБА_1, маючи статус поліцейського, бездіяльністю та окремими своїми діями сприяв вчиненню ОСОБА_5 вищевказаного дисциплінарного проступку та грубо порушив положення Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 (розділ II та IV), не виконав вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту.

За вищевказаними фактами наказом ГУНП в Чернігівській області від 19.04.2017 № 635 було призначено службове розслідування.

Комісією у складі голови - заступника начальника УКЗ ГУНП в Чернігівській області - начальника ВІОС полковника поліції Фещенко К.В. та члена комісії: старшого інспектора з особливих доручень ВІОС УКЗ ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Кудри Д.Г., відповідно до вимог ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, п. 4 розділу ІХ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про Національну поліцію» було розглянуто матеріали службового розслідування за фактом вищевказаної події, та складено висновок, 19.04.2017 затверджений начальником ГУПН в Чернігівській області (а.с. 43-46).

Як вбачається із вищевказаного висновку, на підставі матеріалів службового розслідування комісія вважала необхідним за порушення службової дисципліни, вимог статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, поширеного на поліцейських Законом України № 901-VIII, «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, в частині ігнорування обов'язків поліцейського, бездіяльності під час вчинення дисциплінарного проступку та адміністративних правопорушень колегою, вчинення дій, що мають ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи ВКП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

19.04.2017 начальником ГУНП в Чернігівській області прийнято наказ № 756 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВКП Чернігівського ВП ГУНП області». Вказаним наказом, на підставі вищевикладеного, притягнуто ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 47-48). Як вбачається із особистого підпису, із наказом позивача було ознайомлено 08.05.2017 (а.с. 10).

Наказом начальника ГУНП в Чернігівській області від 12.05.2017 № 117 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 42).

Вважаючи складений відповідачем висновок службового розслідування та накази «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» «По особовому складу» (в частині його звільнення) протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про національну поліцію» (далі - Закон № 580).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 18 Закону № 580 визначено обв'язки поліцейських.

Зокрема, поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва. Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частини 1 та 2 ст. 19 Закону № 580).

Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV затверджено Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут), дія якого, відповідно до Закону України від 23.12.2015 № 901-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію»», поширюється на поліцейських.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно ст. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ст. 5 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, в тому числі, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію», з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов'язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за № 1576/29706, затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила).

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов'язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно із п. 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об'єктивним.

Суд звертає увагу, що дотримання вище зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов'язком кожного поліцейського не залежно від того перебуває він під час виконання службових обов'язків чи у позаслужбовий час, що пов'язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено в ході судових засідань, 19.04.2017 о 01:45 у м. Чернігові по вул. Рокосовського, біля будинку № 6, працівниками патрульної поліції у м. Чернігові був зупинений автомобіль НОМЕР_1, під керуванням майора поліції ОСОБА_5, який перебував з явними ознаками алкогольного сп'янінню (запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, нестійка хода) та не мав при собі посвідчення водія. Спільно із водієм у вказаному транспортному засобі був присутній пасажир - старший лейтенант поліції Гордієнко Б.Ю.

За порушення ОСОБА_5 вимог п. 2, 5 Правил дорожнього руху, ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками патрульної поліції щодо вказаної особи було складено протокол про адміністративне правопорушення № 220475 (а.с. 63).

Із пояснень патрульних поліцейських, які здійснили зупинку транспортного засобу та прибули за викликом («Січ-151», «Січ-152», «Січ-108»), висновку службового розслідування за фактом вищевказаної події від 19.04.2017, в частині, що стосується позивача, вбачається, що після зупинки автомобіля старший лейтенант поліції ОСОБА_1 втрутився в розмову між працівниками поліції та ОСОБА_5 При цьому, у ході бесіди із працівниками патрульної поліції, які перебували при виконанні своїх службових обов'язків, неодноразово провокував інспекторів на конфліктні ситуації, поводив себе агресивно та зухвало, висловлювався нецензурною лексикою, виймав із кишені спецзасіб, споряджений речовинами сльозогінної та дратівливої дії «Терен 4-м», у зв'язку із чим працівниками поліції неодноразово було зроблено зауваження та вимоги щодо негайного припинення порушень громадського порядку. При цьому, ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини) (а.с. 43-46, 52-54, 56-57).

Вищевказані обставини підтверджується дослідженим в ході судового засідання відеозаписом від 19.04.2017, відзнятим працівниками патрульної поліції, які перебували на місці події, та долученим до матеріалів справи (а.с. 77).

Суд звертає увагу, що із переглянутого під час судового засідання відеозапису вбачається агресивна та зухвала поведінка ОСОБА_1 по відношенню до працівників патрульної поліції, які перебували при виконанні службових обов'язків, перешкоджання їх роботі та втручання в розмову із ОСОБА_5, вживання ненормативної лексики та виймання спецзасобу, про що позивач був попереджений працівниками патрульної поліції. Позивач неодноразово наближався до працівників патрульної поліції, хапав їх за руки. В тому числі, у зв'язку із вищенаведеною поведінкою позивача та водія, працівники патрульної поліції були змушені викликати для підмоги додаткові екіпажі, що здійснювали патрулювання поблизу.

В судовому засіданні, в якості свідків, були заслухані інспектори патрульної поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 78-83).

Перебуваючи під присягою та будучи попередженими про дачу завідомо неправдивих свідчень, вищевказані особи повідомили таке.

ОСОБА_9 засвідчив, що 19.04.2017 приблизно о 01:45 здійснюючи патрулювання в екіпажі «Січ-151», ними було зупинено автомобіль DAEWOО. Позивач (пасажир автомобіля) перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння (була порушена координація рухів), заважав розмовляти з водієм транспортного засобу ОСОБА_5, виймав балончик сльозогінної дії, погрожував. У зв'язку із наведеним, ними було викликано підмогу. На місці зупинки транспортного засобу сторони перебували близько 2-х год. Під час розмови позивач не представлявся, про те, що він поліцейський дізналися пізніше, що підтвердилось документами позивача, які були знайдені під вітровим склом автомобіля на евакуаційній площадці під час складання акту опису.

ОСОБА_10 засвідчив, що їх патруль було викликано для підкріплення патруля, який здійснив зупинку автомобіля. Біля позивача знаходився близько 10 хв, потім перебував біля водія. Щодо ОСОБА_1 зазначив, що позивач із поліцейськими вів себе агресивно, постійно наближався, зближуючи дистанцію, у зв'язку із чим йому неодноразово робились зауваження. ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, порушена координація рухів), нецензурно виражався. Позивач неодноразово повідомляв, що він працівник поліції та працює давно; наголошував, що на ньому «роблять показники», потім зазначив, що патрульні в нього вкрали документи. Сам конфлікт із спецзасобом не бачив. Коли на місце виклику приїхав його патруль, то ОСОБА_1 тримав балончик в руках, а потім поклав його на землю, після чого ОСОБА_10 побачив назву «Терен 4-м». Протокол про неправомірну поведінку щодо ОСОБА_1 не складався.

Відповідно до клопотання представника позивача в судове засідання в якості свідків були викликані ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (з урахуванням адреси проживання, вказаної в протоколі), зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення № 220475 як свідки. Однак, вказані особи в судове засідання не прибули, конверти повернулись з відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає» (а.с. 71-74).

З урахуванням вищевикладеного, суд звертає увагу, що у діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме - дрібне хуліганство (нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян), за вчинення якого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 КУпАП, поліцейські несуть відповідальність за Дисциплінарним статутом, що утворює окремий склад дисциплінарних проступків, що також приймається до уваги під час прийняття рішення про вид дисциплінарного стягнення.

В наданих в судовому засіданні поясненнях ОСОБА_1 не визнав вищевикладені обставини та зазначив, що спецзасіб, під час конфлікту з працівниками патрульної поліції, в нього взагалі був відсутній.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 прийняв присягу на вірність Українському народові, в якій зобов'язувався дотримуватись вимог законодавства та сумлінно виконувати службові обов'язки. Крім того, особовий склад поліції Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, в тому числі і позивач, неодноразово був попереджений щодо вимог керівництва ГУНП області про дотримання поліцейськими ГУНП в Чернігівській області дисципліни, зокрема Правил, законності та транспортної дисципліни, що підтверджується відповідним підписом про ознайомлення ОСОБА_1 в пам'ятці (а.с. 49, 51). Тобто, лейтенант поліції ОСОБА_1 був попереджений про обов'язковість та необхідність неухильного виконання службових обов'язків, наказів керівництва Національної поліції України та вимог Дисциплінарного статуту, Правил.

Відповідно до п. 6 ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з посади.

Згідно із ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Враховуючи всі вищенаведені в сукупності обставини справи та надані докази суд вважає, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1, маючи статус поліцейського, бездіяльністю та окремими своїми діями грубо порушив положення Правил, не виконав вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту, тому ГУНП в Чернігівській області правомірно складено висновок службового розслідування, з дотриманням вимог Дисциплінарного статуту, наказ від 19.04.2017 № 756 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби, про що зазначено в наказі від 12.05.2017 № 117.

Щодо посилань позивача та його представника, що випискою із медичної карти № 1093 від 19.04.2017 (05:20 год), виданою КЛПЗ «ЧОНД», постановою про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 19.04.2017 серії ДР №115937, та постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.07.2017 по справі № 750/3999/17 (провадження № 3/750/1530/17) підтверджується відсутність у діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 та ст. 126 КУпАП, суд зазначає таке.

Так, у вищевказаних документах здійснено огляд на стан алкогольного сп'яніння та відповідними суб'єктами владних повноважень надано оцінку діям виключно гр. ОСОБА_5 Однак, питання наявності/відсутності алкогольного сп'яніння у ОСОБА_1, оцінка його дій на місці події 19.04.2017 у зазначених вище документах в рамках правового поля не досліджувалась. Також, суд звертає увагу, що постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.07.2017 по справі № 750/3999/17, станом на день розгляду справи № 825/792/17, законної сили не набрала, тому не може вважатися належним доказом в розумінні ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, вищевказані докази не спростовують зафіксованої на відеозаписі та у висновках службового розслідування зухвалої, агресивної поведінки ОСОБА_1, з використанням ненормативної лексики, під час спілкування із патрульними поліцейськими.

Також, суд критично ставиться до наданих в ході судових засідань свідчень ОСОБА_1 щодо подій, що стались 19.04.2017, оскільки із наданих позивачем пояснень та наявних в матеріалах справи доказів вбачається їх неодноразова зміна.

Зокрема, в поданому адміністративному позові та в судових засіданнях ОСОБА_1 стверджував, що під час вищевказаних подій він та ОСОБА_5 не перебували на службі (а.с. 5). Відповідно до свідчень, наданих позивачем в Деснянському районному суді м. Чернігова та зафіксованими в постанові вказаного суду від 17.07.2017, ОСОБА_1 повідомив, що він та ОСОБА_5 перебували на службі (а.с. 75 зворот). Одночасно, з дослідженого відеозапису (V запис) вбачається, що після зупинки патрульною поліцією автомобіля ОСОБА_5, позивач спочатку взагалі заперечував свою присутність в транспортному засобі та стверджував, що він просто «йшов по газону».

Також, в поясненнях наданих в ході службового розслідування ОСОБА_1 підтвердив, що виймав з кишені спецзасіб «Терен 4-м», але не мав наміру його застосовувати (а.с. 55). Однак, в судових засіданнях позивач стверджував, що спецзасіб в нього взагалі був відсутній.

Враховуючи наведене суд вважає, що командування ГУНП в Чернігівській області мало об'єктивні підстави для ведення щодо дій ОСОБА_1 19.04.2017 службового розслідування та, після розгляду висновку дисциплінарної комісії, на винесення оскаржуваних наказів з урахуванням характеру та обставин вчинення правопорушення, його наслідків та статусу позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування: висновку службового розслідування від 19.04.2017, наказів ГУНП в Чернігівській області від 19.04.2017 № 756 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та від 12.05.2017 № 117 «По особовому складу», в часині звільнення позивача, і відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Вимоги ОСОБА_1 щодо поновлення його на службі в поліції у спеціальному званні старшого лейтенанта поліції та на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності та незаконного заволодіння транспортними засобами відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі; стягнення із ГУНП в Чернігівській області 10 000,00 грн. завданої моральної шкоди, не можуть бути задоволені, оскільки є похідними від перших вимог, у задоволенні яких судом відмовлено у повному обсязі.

Відповідно до приписів статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із ст. 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У відповідності до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що, в свою чергу, в даному випадку, і було належним чином зроблено представником Головного управління національної поліції в Чернігівській області при розгляді даної справи.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна