Справа № 809/293/16
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року № 876/3735/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Ільчишин Н.В., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_3, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування рішення, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_3, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просила: визнати неправомірними дії ОСОБА_3 щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) у гривнях «Найкращий від ОСОБА_4» від 26.02.2015 року № 004-08511-260215, укладеного між нею та ПАТ «Дельта Банк»; визнати нечинним (неправомірним) рішення ОСОБА_3 щодо визнання нікчемним даного договору; визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_3 щодо невнесення інформації про неї до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; зобов'язати ОСОБА_3 внести інформацію про неї до повного вказаного переліку та надати її до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; визнати протиправною бездіяльність Фонду щодо невиплати їй гарантованої суми відшкодування за вкладом у ПАТ «Дельта Банк» згідно із вказаним договором та додатковою угодою № 1 до цього договору; зобов`язати виконавчу дирекцію Фонду затвердити загальний реєстр вкладників ПАТ «ОСОБА_5» для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, до якого буде внесено інформацію про неї як вкладника за вказаним договором банківського вкладу.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що укладання між ПАТ «Дельта Банк» та фізичними особами, в тому числі ОСОБА_2, після 16.01.2015 року договорів банківського вкладу, за якими здійснювалося зарахування коштів на вкладні рахунки від фізичних осіб, які є кредиторами банку, та які не могли розраховувати на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з огляду на перевищення залишків на рахунках граничної суми відшкодування, мало наслідком надання банком кредиторам фізичним особам переваги перед іншими кредиторами. При цьому така перевага полягала у можливості отримати відшкодування коштів за рахунок Фонду через третіх осіб, в тому числі, і шляхом укладення додаткової угоди. Як наслідок, такі дії сторін за договором вкладу, на думку суду, суперечать вище наведеним нормам та не можуть призвести до наслідків, пов'язаних із виплатою гарантованих державою сум вкладів.

Постанову в апеляційному порядку оскаржила позивач, вважає постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, 26.02.2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір банківського вкладу (депозиту) у гривнях № 004-08511-260215 «Найкращий від ОСОБА_4» та додаткова угода від 26.02.2015 року № 1 до нього.

26.02.2015 року фізична особа ОСОБА_4 платіжним дорученням № 46534357 здійснив перерахування грошових коштів на рахунок ОСОБА_2 у сумі 50000,00 грн.

Постановою правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», а Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» призначено ОСОБА_3

Також на офіційному сайті Фонду було опубліковане оголошення про те, що з 11.06.2015 року ПАТ «Дельта Банк» починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 03.03.2015 року включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів будуть здійснюватися через установи чотирьох банків.

Постановою Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 було відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПAT «Дельта Банк», а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 року № 181 розпочато процедура ліквідації ПAT «Дельта Банк» з 05.10.2015 року до 04.10.2017 року включно.

В межах процедури ліквідації комісія з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПAT «Дельта Банк» здійснила перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених ч. 5 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У вересні 2015 року ОСОБА_2 отримала від тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» лист від 23.09.2015 року № 8821/2810, яким позивача було повідомлено, що згідно з п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначений вище договір банківського вкладу (депозиту) у гривнях «Найкращий від ОСОБА_4» від 26.02.2015 року № 004-08511-260215 визнано нікчемним.

Відповідно позивачу було відмовлено у включенні до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, визнав правомірним зазначене вище рішення про визнання нікчемним вказаного договору.

Однак при вирішенні справи суд першої інстанції не врахував наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 цього Кодексу до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 цього Кодексу компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

А відповідно до положень ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав; справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство.

На підставі системного аналізу наведених норм законодавства колегія суддів дійшла висновку про те, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів, а такі справи належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд України, зокрема, в постановах від 16.02.2016 року у справі № 826/2043/15 та від 15.06.2016 року у справі № 826/20410/14.

А відповідно до норм ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для закриття провадження у справі.

А згідно з ч. 1 ст. 203 цього Кодексу постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального справа, що призвело до неправильного вирішення справи, тому її слід скасувати і закрити провадження у справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. ст. 160, 195, 196, п. 4 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 203, п. 4 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року у справі № 809/293/16 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_3, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування рішення, зобовязання вчинити дії скасувати і закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Н.В. Ільчишин

ОСОБА_6

Ухвала складена в повному обсязі 26.07.2017 року