Справа № 362/774/17
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 року № 362/774/17

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., при секретарі судового засідання Васковець М.С., за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Київській області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Васильківського міськрайонного суду з позовом до Васильківського РВ ГУ ДМС у Київській області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2017 в адміністративній справі № 362/774/17 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2017 здійснено заміну Васильківського РВ ГУ ДМС у Київській області на належного відповідача - Управління державної міграційної служби України в Київській області.

В подальшому Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2017 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 з позовом до Управління державної міграційної служби України в Київській області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду, у зв'язку предметною підсудністю іншому суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.06.2017 дану позовну заяву прийнято до свого провадження суддею Лиска І.Г. та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії відповідача щодо вимоги сплати коштів за послуги ДМС у розмірі 87,15 грн. та за бланк паспорта в розмірі 304,32 грн. суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки даними нормами не передбачено подання будь-яких додаткових документів та сплати додаткових платежів, а тому просить суд зобов'язати відповідача вчинити дії щодо повернення зайво отриманих грошових коштів за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 391,47 грн. Позивач також вважає, що його доводи підтверджуються позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 03.12.2013 року у справі № 21-416а13. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до п.6 ст.2 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» сплативши державне мито він, як платник збору фактично сплатив повну вартість усього обсягу юридично значимих дій в даному разі оформлення та видачу паспорту уповноваженим на те органом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити.

У письмових запереченнях відповідач позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що позивач для отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що містить безконтактний електронний носій, сплатив вартість послуг ДМС та вартість бланка, відповідно до Порядку надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 26.10.2011 року № 1098, Переліку платних послуг, які можуть надаватися органами та підрозділами Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 04.06. 2007 року № 795. Процедура оформлення та видачі паспорта передбачає вчинення дій не тільки щодо прийняття від заявника документів, а й цілого комплексу дій, пов'язаних з оформленням анкети отримувача паспорта, перевіркою достовірності документів, обробкою та збереженням заявлених особою даних, оформленням паспорта, дані якого вносяться способом лазерного гравірування. Відтак, вимога щодо сплати вартості послуг з оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон та вартості бланка паспорта, як передумова для надання позивачу відповідної адміністративної послуги, є обґрунтованою. Крім того, зазначив, що позивач при поданні документів надав відповідну заяву з проханням прийняти у нього кошти та добровільно сплатив 391,47 грн. за надані послуги та бланк паспорта, а тому просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Щодо посилань позивача на постанову Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 3 грудня 2013 року в справі № 21-416а13 та від 17 грудня 2013 року у справі № 21-441а13 відповідач зазначає, що даними постановами вирішувався спір, який виник між громадянами у травні - червні 2012 року з того часу законодавче урегулювання правовідносин у сфері оплати послуги з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон суттєво змінилося у зв'язку із набранням чинності Законом №5203 (7 жовтня 2012 р.), Законом № 5492 (6 грудня 2012 р.), постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 р. № 152 (11 червня 2014 р.). Постанови Верховного Суду України у справах № 21-416а13 та № 21- 441а13 містять висновки щодо застосування норм Закону № 3857, постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 р. № 231, яка втратила чинність.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував повністю, у задоволенні адміністративного позову просив відмовити. В додаткових поясненнях відповідач зазначає, що здійснення позивачем посилання на п.6 ст.2 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» не відповідає дійсності, оскільки до даного Декрету були внесені зміни, які набрали законної сили з 01.10.2016 та відповідно до них п.6 ст.2 даного Декрету виключено. Оскільки на момент звернення позивача до Васильківського районного відділу У ДМС в Київській області не було прийнято акта який би регулював плату за надання адміністративних послуг в сфері міграції, то плата за закордонний паспорт складала: 170 грн., згідно Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року № 7-93, 87,15 грн. згідно Постанова Кабінету Міністрів України від 04.06.2007 року № 795 «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання», 304,32 грн. відповідно до п. 4 Порядку надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1098 «Деякі питання надання підрозділами МВС та ДМС платних послуг».

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд встановив наступні обставини справи та правовідносини, що склалися між сторонами.

Судом встановлено, що 21 вересня 2016 року позивач звернувся до Управління Васильківського РВ ГУ МВС у Київській області з метою оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що містить безконтактний електронний носій (нетермінове виготовлення), подавши при цьому заяву-анкету, паспорт громадянина України, оригінал квитанції про сплату державного мита у сумі 170,00 грн. Як зазначено у позовній заяві, позивачем також було сплачено два платежі: 87,15 грн. - вартість послуг та 304,32 - вартість бланка. Крім того, до даних документів позивачем також 21.09.2016 власноруч підписана заява про надання платної послуги по оформленню паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм, розмір плати якої становить 391,47 грн.

22.10.2016 позивач отримав паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що містить безконтактний електронний носій, що підтверджується копією паспорта від 06.10.2016 року серії FF 042689.

Позивач 25 жовтня 2016 року подав до Васильківського РВ ГУ МВС у Київській області заяву з приводу повернення коштів за послуги з оформлення паспорту та вартість бланку сумою 391,47 грн.

25 листопада 2016 року Васильківським РВ ГУ МВС у Київській області надано лист - відповідь, в якому здійснено посилання на п.22 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення. затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 №152, замовник вище зазначеної адміністративної послуги повинен, здійснити оплату наступних платежів: 170,00 грн. - держмито згідно Декрету КМУ від 21.01.1993 №7-93; 87,15 грн. - за оформлення та видачу паспорта згідно постанови КМУ від 04.06.2007 №795; 304,32 грн. - за бланк паспорту згідно постанови КМУ від 26.10.2011 №1098. У зв'язку з цим, у Васильківського РВ ГУ МВС у Київській області відсутні правові підстави для повернення коштів, що були сплачені за надання адміністративної послуги та зазначена адміністративна послуга була надано в повному обсязі.

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо вимог по сплаті послуг ДМС у розмірі 87,15 грн. та щодо вимог оплати вартості бланку паспорта у розмірі 304,32 протиправними, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-XII (далі - Закон № 3857-XII).

Стаття 1 даного Закону передбачає право громадян України виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну. Документами, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон (стаття 2 Закону № 3857-ХІІ).

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 4 Закону № 3857-ХІІ оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон провадиться громадянам України, які постійно проживають в Україні і досягли 18-річного віку, - за особистим клопотанням про отримання паспорта або через своїх законних представників до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Порядок оформлення, видачі, обміну, повернення, вилучення, знищення, визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспорта громадянина України для виїзду за кордон виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Крім того, статтею 7 даного Закону № 3857-ХІІ закріплено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 року № 152 затверджено Зразка бланка, технічного опису та Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення (далі - Порядок № 152).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 152 паспорт громадянина України для виїзду за кордон (далі - паспорт для виїзду за кордон) є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на ім'я якої він оформлений, за кордоном і дає такій особі право на виїзд з України і в'їзд в Україну. Кожен громадянин України має право на отримання паспорта для виїзду за кордон.

Пунктом 5 Порядку № 152 встановлено, що оформлення, видача паспорта для виїзду за кордон громадянам (у тому числі отримання відцифрованих відбитків пальців рук) здійснюється територіальними органами або підрозділами ДМС незалежно від місця проживання громадянина у взаємодії з Головним обчислювальним центром Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Головний обчислювальний центр Реєстру) та Державним центром персоналізації документів (далі - Центр). Внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр) здійснюється з використанням відомчої інформаційної системи ДМС, яка ведеться для обліку даних. Для внесення інформації до Реєстру формується заява-анкета.

Відповідно до підпункту 1 пункту 20, пункту 22 Порядку № 152 оформлення, видача та обмін паспорта для виїзду за кордон здійснюється особі, яка досягла шістнадцятирічного віку, - на підставі її особистої заяви-анкети. Для оформлення паспорта для виїзду за кордон особа подає: 1) заяву-анкету; 2) паспорт громадянина України (для осіб, що досягли шістнадцятирічного віку та постійно проживають в Україні); 3) свідоцтво про народження (у разі оформлення вперше паспорта для виїзду за кордон особі, що не досягла шістнадцятирічного віку); 4) відповідні документи, що підтверджують здійснення встановлених законодавством платежів, або оригінал і копію документа про звільнення від таких платежів; 5) заяву про відмову від внесення інформації (у тому числі відцифрованих відбитків пальців рук) до безконтактного електронного носія, що імплантований до паспорта для виїзду за кордон (у разі потреби). У разі оформлення паспорта особі, яка не досягла шістнадцятирічного віку, таку заяву від її імені подають батьки (якщо батьки не перебувають у шлюбі, - той з батьків, з ким проживає особа), усиновлювачі, опікуни, піклувальники або інші представники чи представники закладів, які виконують функції опікунів чи піклувальників над цією особою. Заява від другого з батьків не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства; 6) у разі оформлення паспорта особі, що не досягла дванадцятирічного віку, або особі, яка не може пересуватись самостійно у зв'язку із тривалим розладом здоров'я, що підтверджується відповідною довідкою лікувального закладу, може бути подано дві кольорові фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра та одну фотокартку розміром 10 х 15 сантиметрів для внесення відцифрованого зображення особи шляхом сканування.

При цьому, згідно пунктів 16, 17 вищезазначеного Порядку за оформлення паспорта для виїзду за кордон (у тому числі замість втраченого або викраденого), його обмін справляється плата (за кордоном - консульський збір) у порядку та у розмірах, встановлених законодавством. Документи, що підтверджують здійснення встановлених законодавством платежів (консульського збору), додаються до заяви-анкети.

Згідно зі статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року № 7-93 «Про державне мито» (далі - Декрет № 7-93) платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.

Відповідно до пункту 6 статті 2 Декрету № 7-93 державне мито справляється за видачу нового зразка паспорта громадянина України (крім обміну нині діючого паспорта на паспорт нового зразка); за оформлення нового зразка паспорта громадянина України для поїздки за кордон; за видачу громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон або продовження строку його дії.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України», були внесені наступні зміни: у Декреті Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 "Про державне мито" та пункт 6 статті 2 виключено.

Відповідні зміни до Декрету та інших законодавчих актів набрали законної чинності з 01.10.2016 року.

Також підпунктом «б» пункту 6 статті 3 Декрету № 7-93 встановлено, що ставка державного мита за видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон встановлюються у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 170 грн.

Крім того, постановами Кабінету Міністрів України від 04.06.2007 року № 795 «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання» (далі - Перелік № 795), а також від 26.10.2011 року № 1098 «Про деякі питання надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг» (далі - Порядок № 1098) затверджені переліки послуг, які надаються органами міграційної служби за відповідну плату.

Згідно пунктів 27 Переліку №795 та Порядку №1098, оформлення та видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон коштує 87,15 грн.

Згідно примітки до Переліку № 795 розмір плати за надання послуг наведено без урахування податку на додану вартість та вартості бланків і номерних знаків.

Вартість бланку паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм, визначена виробником відповідно до пункту 4 Порядку № 1098 та статті 15 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та у 2016 році складає 304,32 грн.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 1098 послуги надаються за письмовою заявою фізичних або юридичних осіб із зазначенням їх прізвища, імені, по батькові (найменування), місця реєстрації/проживання (місцезнаходження) та виду послуги. Оплата наданих послуг здійснюється шляхом перерахування замовником коштів через банки, відділення поштового зв'язку або програмно-технічні комплекси самообслуговування. Підтвердженням оплати послуг є платіжний документ (платіжне доручення, квитанція) з відміткою банку, відділення поштового зв'язку або коду проведеної операції.

Аналогічна норма міститься в частині 4 статті 9 Закону України «Про адміністративні послуги» від 06.09.2012 року № 5203-VІ, відповідно до якої заява на отримання адміністративної послуги подається в письмовій чи усній формі. Письмова заява може бути подана суб'єкту надання адміністративної послуги особисто суб'єктом звернення або його представником (законним представником), надіслана поштою, а в разі надання адміністративних послуг в електронній формі - через Єдиний державний портал адміністративних послуг, у тому числі через інтегровані з ним інформаційні системи державних органів та органів місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 1 частини статті 1 цього Закону адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону.

Правовий аналіз вищевказаних норм Закону України «Про адміністративні послуги» та Порядку № 1098 свідчить про те, що платні послуги можуть бути надані за заявою особи, тобто за наявності у неї бажання отримати таку послугу. При чому, заява може бути як в письмовій, так і в усній формі.

Таким чином, платні послуги можуть бути надані за заявою особи, тобто за наявності у неї бажання отримати таку послугу, не йде мова про обов'язковість замовлення такої послуги з метою, зокрема, оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Судом встановлено, що відповідачем не було відмовлено позивачу у виготовленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон з вимогою надання платіжних документів про сплату 87,15 грн. за послуги ДМС та 304,32 грн. за бланк паспорта. Така відмова у матеріалах справи відсутня.

Крім того, відповідачем, окрім заяви-анкети позивача, долучено до матеріалів справи копію заяви про надання платної послуги по оформленню паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм розмір плати якої становить 391,47 грн. від 21.09.2016, які власноручно підписані позивачем.

Також в матеріалах справи наявна копія квитанції від 09.09.2016 року № 63 про сплату позивачем 391,47 грн., призначення платежу: оформлення та видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм. Зазначені кошти в примусовому порядку з позивача не стягувались, а плата була здійснена добровільно. Дії позивача щодо добровільної оплати адміністративних послуг, свідчать про наявність в нього бажання отримати такі послуги, які фактично ним замовлені.

З огляду на те, що для виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон позивач здійснив оплату відповідних послуг добровільно, суд вважає про відсутність підстав для їх повернення з державного бюджету. Крім того, судом встановлено, що відповідачем не було відмовлено позивачу у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм на підставі поданих ним документів.

Суд не бере до уваги посилання позивача на п.6 ст.2 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України» пункт 6 статті 2 було виключено та відповідні зміни до Декрету та інших законодавчих актів набрали законної чинності з 01.10.2016 року. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що містить безконтактний електронний носій позивачу виготовлено 06.10.2016.

Крім того, суд не бере до уваги посилання позивача на правову позицію, яка висловлена в постанові Верховного Суду України від 03.12.2013 року у справі № 21-416а13, оскільки у вказаній справі досліджувались відносини між особою, яка бажала отримати паспорт громадянина України для виїзду за кордон, та міграційного органу, що відмовив у видачі такого без платіжних документів про сплату 87,15 грн. і 120,00 грн., тобто відносини, які передували факту вчинення відповідачем адміністративних послуг та інших дій щодо видачі паспорта. У свою чергу, відносини, які розглядаються у даній адміністративній справі не є аналогічними з тими, які досліджувались Верховним Судом України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, позивачем не надано достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а відповідач довів, що діяв з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та вимог законодавства України.

Враховуючи вищезазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позов є таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 22 липня 2017 р.