Справа № 591/5266/16-а
Суддя: Клименко А. Я.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/5266/16-а
Провадження № 2-а/591/68/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинити дії

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сумського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік при призначенні йому пенсії за віком у 2016 році відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в також зобов»язати відповідача провести перерахунок призначеної йому пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 27, ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2013, 2014 та 2015 роки в розмірі 3263,60 грн. та зобов»язати виплатити недонараховані кошти, починаючи з першого дня виплати пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з листопада 2005 року по вересень 2016 року він отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Після звільнення з військової служби він продовжував працювати отримував заробітну плату та сплачував страхові внески. У серпні 2016 року він знявся з обліку як отримувач пенсії за вислугу років як військовослужбовець та подав заяву про призначення пенсії за віком згідно Закону «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Йому було призначено пенсію за віком, але позивач не погоджується з тим, що управлінням пенсійного фонду при нарахуванні йому пенсії застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн.. Позивач вважає, що при обчисленні йому розміру пенсії за віком згідно Закону «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», відповідно до ст.ст. 27, 40 вказаного Закону, має застосовуватись показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії. Тобто, при призначенні йому пенсії за віком у 2016 році, необхідно було застосувати показник середньої заробітної плати за 2013, 2014 та 2015 роки, який дорівнює: (2979,4+3149,95+3661,41)/3=3263,60 грн.. Даний показник 3263,60 грн. значно більше показника за 2007 рік (1197,91 грн.), що був застосований управлінням Пенсійного фонду при нарахуванні йому пенсії.

Позивач вказує, що оскільки раніше він отримував пенсію за вислугу років як військовослужбовець за Законом «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а в серпні 2016 року звернувся за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», тому він не має статусу особи, переведеного з одного виду пенсії на інший, оскільки порядок переведення з одного виду пенсії на інший регламентовано в рамках лише Закону «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», а не різних Законів. Зазначаючи, що він не давав згоди на застосування показника середньої заробітної плати за будь-який (в тому числі і 2007) рік, а просив застосувати показники середньої заробітної плати за 2013, 2014, 2015 роки, вважає, що відповідачем протиправно зменшено розмір пенсії позивача, а також не зараховано в трудовий стаж його роботу за період з 01.08.1994 року по 01.12.1996 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував, надала письмові заперечення, посилаючись на те, що позивача було переведено на пенсію за віком, а при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що відсутні підстави для задоволення позову:

Згідно ч. 1ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадови особи зобов»язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 4 п. 2.1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління пенсійного фонду України 30.04.2002 № 8-2зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 21.05.2002 за № 442/6730, основним завданням управління є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Згідно з постановою правління Пенсійного фонду України № 11-2 від 27.06.2002 року, якою затверджено Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління у своїй діяльності керуютьсяКонституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністраУкраїни,та на них покладаються завдання: забезпечення у відповідному регіоні збору та ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) та інших коштів відповідно до законодавства, призначених для пенсійного забезпечення;забезпечення призначення (перерахунку) пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати; ) забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно дост. 46 Конституції Українигромадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивач отримує державну пенсію за віком, призначену Сумським об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області з 01.09.2016 року, при призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІУ, відповідачем застосовано показники середньої заробітної плати за 2007 рік.

Крім того, судом встановлено, що раніше з 03.12.1994 року позивачу була призначена і виплачувалась пенсія згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і з 03.12.1994 року по 31.08.2016 року позивач перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ в Сумській області як військовослужбовець і отримував там пенсію за вислугу років.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», даний Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов»язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

У ст. 9 даного Закону передбачено, що види пенсійних виплат і соціальних послуг відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов»язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Таким чином, питання щодо виплати пенсії за вислугою років не входять до правового поля Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», а регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Законута Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Пенсія за вислугою років - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загальновизначена пенсія для усіх категорій осіб пенсія за віком.

З 01.09.2016 року Позивача ОСОБА_1 було переведено на пенсію за віком, так як пенсія яка була призначена Позивачу 03.12.1994 року призначається довічно.

Позивачем було надано довідку від 05.09.2016 року №3 про те, що він дійсно працював з 01.08.1994 року по 01.12.1996 року на посаді заступника директора ЧМП «Вікторія». Зазначена довідка була видана позивачу 05.09.2016 року, а відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.09.2016 року, свідоцтво про державну реєстрацію ПМП «Вікторія» визнано недійсним 19.10.2012 року, тобто на момент видачі довідки позивачу такий суб»єкт права в Єдиному реєстрі не значиться.

Суд вважає, що при визначенні розміру пенсії за Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» необхідно застосовувати показники заробітної плати в середньому на одну особу у цілому по Україні, із якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік (1197,91 грн.).

За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 69-71, 100, 159-163, 167, 244-256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в зв»язку з необґрунтованістю.

Постанову суду може бути оскаржено відповідно до ст. 186 КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10-ти днів з дня проголошення постанови, або протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови. Повний текст постанови виготовлено 25 липня 2017 року.

СУДДЯ КЛИМЕНКО А.Я.