Справа № 263/2084/17
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шевченко О.А.
Суддя-доповідач - Гайдар Андрій Володимирович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року справа №263/2084/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Василенко Л.А..

Ханової Р.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03 травня 2017 року у справі № 263/2084/17 за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В адміністративному позові позивач просив:

скасувати постанову серія АР № 841854 «Про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі» від 30.01.2017 року, яка складена інспектором роти № 3 батальйону УПП в м.Маріуполі, лейтенантом поліції Полюк Антоном Сергійовичем, якою постановлено (прийняте рішення по справі): застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (п'ятсот десять гривень). Підставою винесення постанови було, на думку інспектора Палюк А.С., порушення мною вимог ч.3 ст.122 КУпАП і закрити справу. (арк.справи 1-4)

Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03 травня 2017 р. у справі № 263/2084/17 адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задоволено. Постанову від 30.01.2017 року серії АР № 841854 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень - скасовано, провадження у справі закрито. (арк.справи 28-30)

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. (арк.справи 33-37)

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. До початку судового засідання надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення, серії АР № 841854 від 30.01.2017 року позивач - ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1, по пр. Металургів, здійснив стоянку транспортного засобу у місці, де транспортний засіб, що стоїть, створює перешкоду для руху пішоходів, чим порушив п.п.15.10.д Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП. Постановою у справі про адміністративне правопорушення, серії АР № 841854 від 30.01.2017 року до ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Встановлений факт підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами у справі.

Спірними у справі є дії відповідача щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Колегія суддів роз'яснює, що згідно п.п.15.10.д ПДР України стоянка забороняється, у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Відповідальність згідно з ч. 3 ст.122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Як вбачається з переглянутого відеоматеріалу, наданого відповідачем, позивач 30.01.2017 року, керуючи автомобілем Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1, по пр. Металургів, здійснив стоянку транспортного засобу у місці, де транспортний засіб, що стоїть створює перешкоду для руху пішоходів. З відео також вбачається, що автомобіль був з поломкою, тому майстер перевіряв технічний стан автомобіля. ОСОБА_3 повідомив співробітникам поліції про несправність автомобіля, та що ним була застосована вимушена аварійна зупинка.

У частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення.

Однак, позивач вини не визнає, вважає, що відповідач розглянув справу з порушенням порядку, встановленого законом, не надав оцінку його запереченням, не з'ясував обставини, які підлягають з'ясуванню.

Згідно п.п. 1.10.15 ПДР України, вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху;

Статтею 18 КУпАП України передбачено, що таке крайня необхідність. Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Отже поняття вимушеної зупинки, яке викладено в Правилах Дорожнього Руху України відповідно до норм КУпАП є крайньою необхідністю. Адже технічно несправний транспортний засіб, що стоїть на дорозі, створює більше перешкод для руху і тим самим порушує права інших учасників дорожнього руху більше, ніж технічно несправний транспортний засіб, що здійснив зупинку у забороненому місці. Крім того, в залежності від серйозності несправність транспортного засобу могла загрожувати життю та здоров'ю не тільки водія, але й іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно до ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. В силу ст.ст.245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Тобто, розглядаючи адміністративну справу, відповідач зобов'язаний був неухильно дотримуватися вказаних вище вимог закону та забезпечити дотримання встановлених законом прав позивача, а також врахувати всі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

У зв'язку з вищевказаним, колегія суддів вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 30.01.2017 року серії АР № 841854 стосовно ОСОБА_3 підлягає скасуванню внаслідок неповного з'ясування обставин та надання правової оцінки посадовою особою органу владних повноважень.

Крім того, колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо невиконання позивачем при здійсненні вимушеної зупинки вимог п.п.9.10 Правил дорожнього руху стосовно встановлення знаку аварійної зупинки або миготливого червоного ліхтаря на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах, оскільки посадова особа відповідача у спірній постанові взагалі не зазначила ці фактичні данні та позивач не був притягнутий до адміністративної відповідальності саме за порушення п.п.9.10 Правил дорожнього руху.

Щодо позовної вимоги про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КпАП України судова колегія зазначає наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 171-2 КАС України. Зазначені справи розглядаються в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Відповідно до вимог ч.4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов крім іншого, може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень. Крім того, ч.2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову крім іншого про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення або окремих його положень. Отже закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення не входить до повноваження адміністративного суду під час розгляду справи за правилами КАС. На підставі викладеного, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, що є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Відповідно до ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду.

Згідно п.4 ч.1 ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, якщо судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено порушення норм матеріального або процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ч.ч.1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195, 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 206,211,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03 травня 2017 року у справі № 263/2084/17 - задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03 травня 2017 року у справі № 263/2084/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 30 січня 2017 року серія АР № 841854, прийняту інспектором роти №3 батальйону УПП в м.Маріуполі лейтенантом поліції Палюком А.С. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: А.В.Гайдар

Судді: Л.А.Василенко

Р.Ф.Ханова