Справа № 804/2891/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2017 р. Справа № 804/2891/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБондар М. В.
при секретаріВиноградовій Т.В.,
представника позивачаКошарного М.Ф.,
представника відповідача Коломієць І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про стягнення адміністративно-господарських санкцій, -
Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (далі - ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», відповідач), в якій просить стягнути з відповідача на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції у розмірі 66715356,12 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» за 588 робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів і не зайнятих інвалідами, відповідачем самостійно не сплачено адміністративно-господарські санкції у розмірі 66715356,12 гривень. Через несплату відповідачем вищевказаної суми адміністративно-господарських санкцій, у відповідача утворилась заборгованість, що в свою чергу, завдає шкоди інтересам держави, не дозволяє в повній мірі створити інвалідам необхідні умови, які дають можливість вести повноцінний спосіб життя.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, надала суду письмові заперечення, в яких зазначила, що обов'язок підприємства щодо створення робочих місць інвалідів не супроводжується обов'язком підприємства здійснювати пошук та працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обов'язок покладається на державну службу зайнятості. Відповідач протягом 2016 року щомісячно подавав звіти за формою №3-ПН про наявність вакантних місць для працевлаштування інвалідів, проте, центром зайнятості інваліди для працевлаштування не направлялись. Відповідно до наказів по кожному відокремленому підрозділу ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» створено робочі місця для працевлаштування інвалідів у кількості 617 вакансій. Таким чином, підприємством вжито усі залежні від нього заходи щодо забезпечення працевлаштування інвалідів.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
За змістом статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» №875-ХІІ від 21.03.1991 року (далі - Закон №875-ХІІ) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року за №70 (далі - Порядок), що визначає процедуру подання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів відділенням Фонду соціального захисту інвалідів та інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів - центру зайнятості.
Частина 2 розділу 2 Порядку встановлює, що звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.
Абзац 3 частини 2 розділу 2 Порядку уточнює, що інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.
Поняття робоче місце інваліда, спеціальне робоче місце інваліда визначено статтею 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» від 06.10.2005 року за №2961-IV і розуміється як:
- робоче місце інваліда - місце або виробнича ділянка постійного або тимчасового знаходження особи у процесі трудової діяльності на підприємствах, в установах і організаціях;
- спеціальне робоче місце інваліда - окреме робоче місце або ділянка виробничої площі, яка потребує додаткових заходів з організації праці особи з урахуванням її індивідуальних функціональних можливостей, обумовлених інвалідністю, шляхом пристосування основного і додаткового устаткування, технічного обладнання тощо.
Судом встановлено, що за період 2016 року ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» та його структурними підрозділами направлялись до центру зайнятості звіти за формою 3-ПН про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів на посади озеленювача, муляра, тесляра, слюсара-сантехніка, маляра, електрогазозварника, електрослюсара, столяра, взуттьовика з ремонту спецвзуття, машиніста із прання та ремонту спецодягу, прибиральника виробничих приміщень, сторожа, прибиральника території, постачальника трипільних матеріалів у шахту від 18.01.2016 року, 29.01.2016 року, 29.02.2016 року, 01.04.2016 року, 27.04.2016 року, 01.06.2016 року, 01.07.2016 року, 01.08.2016 року, 02.09.2016 року, 04.10.2016 року, 04.11.2016 року, 22.11.2016 року, 02.12.2016 року, 21.01.2016 року, 02.02.2016 року, 01.03.2016 року, 31.03.2016 року, 26.04.2016 року, 31.05.2016 року, 01.07.2016 року, 01.08.2016 року, 03.10.2016 року, 31.10.2016 року, 22.11.2016 року, 02.12.2016 року, 18.01.2016 року, 03.02.2016 року, 02.03.2016 року, 01.04.2016 року, 29.04.2016 року, 01.06.2016 року, 01.07.2016 року, 01.08.2016 року, 02.09.2016 року, 03.10.2016 року, 02.11.2016 року, 05.12.2016 року, 18.01.2016 року, 03.02.2016 року, 09.03.2016 року, 07.04.2016 року, 27.04.2016 року, 08.06.2016 року, 05.07.2016 року, 03.08.2016 року, 07.09.2016 року, 05.10.2016 року, 02.11.2016 року, 07.12.2016 року, 18.01.2016 року, 03.02.2016 року, 02.03.2016 року, 01.04.2016 року, 29.04.2016 року, 03.06.2016 року, 01.07.2016 року, 03.08.2016 року, 02.09.2016 року, 05.10.2016 року, 02.11.2016 року, 22.11.2016 року, 07.12.2016 року, 18.01.2016 року, 08.02.2016 року, 03.03.2016 року, 08.04.2016 року, 27.05.2016 року, 13.06.2016 року, 07.07.2016 року, 09.08.2016 року, 02.09.2016 року, 11.10.2016 року, 08.11.2016 року, 22.11.2016 року, 02.12.2016 року, 18.01.2016 року, 02.02.2016 року, 01.03.2016 року, 05.04.2016 року, 06.05.2016 року, 06.05.2016 року, 01.05.2016 року, 01.06.2016 року, 04.07.2016 року, 04.07.2016 року, 01.08.2016 року, 01.09.2016 року, 04.10.2016 року, 01.11.2016 року, 02.12.2016 року, 18.01.2016 року, 02.02.2016 року, 01.03.2016 року, 06.04.2016 року, 12.05.2016 року, 02.06.2016 року, 04.07.2016 року, 02.08.2016 року, 06.09.2016 року, 03.10.2016 року, 01.11.2016 року, 22.11.2016 року, 05.12.2016 року, 18.01.2016 року, 16.02.2016 року, 04.03.2016 року, 11.04.2016 року, 17.05.2016 року, 10.06.2016 року, 01.07.2016 року, 03.08.2016 року, 02.09.2016 року, 07.10.2016 року, 04.11.2016 року, 07.12.2016 року, 21.01.2016 року, 08.02.2016 року, 02.03.2016 року, 05.04.2016 року, 11.05.2016 року, 06.06.2016 року, 06.07.2016 року, 12.08.2016 року, 02.09.2016 року, 02.10.2016 року, 22.11.2016 року, 02.12.2016 року, 18.01.2016 року, 04.02.2016 року, 03.03.2016 року, 01.04.2016 року, 26.04.2016 року, 06.06.2016 року, 06.07.2016 року, 02.08.2016 року, 02.09.2016 року, 06.10.2016 року, 22.11.2016 року, 05.12.2016 року, 18.01.2016 року, 09.02.2016 року, 09.03.2016 року, 05.04.2016 року, 11.05.2016 року, 03.06.2016 року, 05.07.2016 року, 03.08.2016 року, 05.09.2016 року, 10.10.2016 року, 08.11.2016 року, 18.01.2016 року, 24.02.2016 року, 01.04.2016 року, 25.04.2016 року, 23.05.2016 року, 30.06.2016 року, 30.07.2016 року, 31.08.2016 року, 30.09.2016 року, 31.10.2016 року, 22.11.2016 року, 18.01.2016 року, 05.02.2016 року, 03.03.2016 року, 06.04.2016 року, 04.05.2016 року, 01.06.2016 року, 01.07.2016 року, 02.08.2016 року, 02.09.2016 року, 05.10.2016 року, 04.11.2016 року, 06.12.2016 року, (а.с.80-92, 178-190, т.1 а.с.15-38, 45-64, 197-209, т.2 а.с.85-98, 116-135, 168-180, 198-209, 224-235, т.3 а.с.28-51, 56-66, 81-92, 96-108 т.4).
В матеріалах справи, також, наявні розпорядження про прийняття на роботу інвалідів та звільнення з роботи інвалідів, у зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі, прийнятих протягом 2016 року, з доданими виписками із акта огляду МСЕК (а.с.35-78, 93-177, 191 т.1 а.с.14, 39-44, 65-196, 210 т.2 а.с.37, 82-84, 98-115, 136-167, 181-197, 210-223, 236 т.3 а.с.27, 52-56, 68-80, 93-95, 109 т.4).
Позивачем направлялись листи до Павлоградського міськрайонного центру зайнятості, Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, Управління труда і соціального захисту населення про направлення інвалідів, бажаючих працевлаштуватись в ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» в кількості вакантних посад (а.с.58,60,62,65,67,69,72,73,76,78,80 т.3).
25.05.2017 року Павлоградським міськрайонним центром зайнятості надано лист №860 «Щодо працевлаштування осіб з інвалідністю», з якого відомо, що (а.с.56 т.3):
1. представники ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» та його філій протягом 2016 року залучались до участі у 4 заходах, проведених Павлоградським міськрайонним центром зайнятості, з метою вирішення питань працевлаштування інвалідів;
2. в період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року на ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» та його філії за направлення Павлоградського міськрайонного центру зайнятості працевлатовано двох осіб з інвалідністю, в тому числі:
- філія «ПРУВОКС» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» - 1 особа;
- ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» - 1 особа.
Відмов у працевлаштуванні безробітних осіб з числа інвалідів не було;
3. Протягом 2016 року ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» та його філіями надано Павлоградському міськрайонному центру зайнятості 180 звітів за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в яких заявлялись вакансії для працевлаштування осіб з інвалідністю.
Частиною 3 статті 18 Закону №875-ХІІ встановлено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Положеннями статті 18-1 Закону №875-ХІІ передбачено, що інвалід, який не досяг пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованим у державній службі зайнятості як безробітний. Рішення про визнання інваліда безробітним і взяття його на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання інваліда на підставі поданих ним рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.
Матеріалами справи, а саме наданими копіями звітів 3-ПН підтверджено здійснення позивачем заходів для повідомлення центр зайнятості про наявність вакантних місць.
Позивачем не було надано суду доказів необґрунтованої відмови відповідача в прийнятті на роботу направлених компетентними органами, які займаються направленням інвалідів для працевлаштування, інвалідів до ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ».
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач здійснював можливі заходи, спрямовані на забезпечення працевлаштування інвалідів.
Частиною першою статті 20 Закону №875-ХІІ передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
При цьому, адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Податковим кодексом України, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.
Так, відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
З аналізу наведених норм випливає, що обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.
Така правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 червня 2011 року у справі №21-60а11, а також у постанові від 16 квітня 2013 року у справі №21-81а13.
Як вбачається з вище наведених норм чинного законодавства України, відповідач несе господарсько-правову відповідальність саме за вчинення правопорушення у сфері господарювання, а невід'ємним елементом останнього є наявність вини. Вказані вище докази, такі як надання звітності форми №3-ПН про попит на робочу силу кожного місяця протягом 2016 року, свідчать про те, що відповідач не вчиняв правопорушення у сфері господарювання, тобто не порушував правил здійснення господарської діяльності в сфері соціального захисту прав та законних інтересів інвалідів, оскільки відсутня вина відповідача у тому, що на підприємстві за 2016 рік не було виконано норматив по працевлаштуванню 588 інвалідів.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» було вжито усіх залежних від нього заходів для організації і забезпечення працевлаштування інвалідів відповідно до встановленого нормативу, чим було повністю виконано вимоги частини 3 статті 18, частини 1 та частини 2 статті 19 Закону №875-ХІІ, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про стягнення адміністративно-господарських санкцій - відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 24 липня 2017 року.

Суддя М.В. Бондар