Справа № 804/185/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2017 р. Справа № 804/185/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.,
при секретарі Виноградовій Т.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Свиридонової К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
Вказаний адміністративний позов передано на розгляд судді Барановському Р.А.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.
Розпорядженням в.о. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2017 року №1358д призначено повторний автоматизований розподіл справи №804/185/17, у зв`язку із перебуванням судді Барановського Р.А. у відпустці по догляду за дитиною.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями віж 19.05.2017 року, матеріали адміністративної справи №804/185/17 передано на розгляд судді Бондар М.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2017 року справу прийнято до провадження суддею Бондар М.В. та призначено до судового розгляду.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що податкове повідомлення-рішення не відповідає формі, у ньому не зазначений податковий період за який нараховане зобов'язання. У 2016 році не можуть бути застосовані нові правила та ставки, встановлені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 року №909-VIII, оскільки вони були прийняті лише за тиждень до нового бюджетного періоду.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, надала суду письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначила, що позивач проігноровано той факт, що рішенням Дніпропетровської міської ради від 13.07.2016 року №7/11 «Про внесення змін до рішення Дніпропетровської міської ради від 27.12.2010 року №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста» було встановлено, що всі елементи транспортного податку визначаються згідно з Податковим кодексом України. Таким чином, на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, транспортний податок у м. Дніпрі встановлений в порядку, визначеному Податковим кодексом України.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
За ОСОБА_3 з 18.11.2015 року зареєстровано легковий транспортний засіб - легковий автомобіль AUDI A8, легковий седан-В, білого кольору, об'єм двигуна 2967 куб.см, номер шасі НОМЕР_2, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.12).
Вирішуючи по суті спір щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення, суд виходить із наступного.
1 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII (далі - Закон №71-VIII), яким викладено в новій редакції статтю 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України), та введено в Україні новий місцевий податок на майно - транспортний податок.
Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України в редакції, яка діє з 1 січня 2015 року, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України є об'єктами оподаткування.
За приписами підпункту 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
При цьому, обов'язок зі сплати транспортного податку покладено на його платників, починаючи з моменту набрання чинності Законом України №71-VIII, тобто з 1 січня 2015 року.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 року №909-VІІІ (далі - Закон №909-VІІІ) внесено зміни до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України, зокрема, визначено у 2016 році об'єктом оподаткування легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
В абзаці 2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України зазначено, що така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
Пунктом 12.3 статті 12 ПК України визначено, що сільські, селищні, міські ради в межах повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному Кодексом. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, передбачені статтею 7 Кодексу, з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.
Разом з тим, підпунктом 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 ПК України встановлено, що у разі, якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов'язковими згідно з нормами Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок.
Таким чином, рішення міської ради, не може вплинути на визначення платників податку, об'єкта та бази оподаткування, ставки податку, порядку обчислення податку, податкового періоду, строку та порядку сплати податку, оскільки зазначене чітко визначено ПК України, а рішення органів місцевого самоврядування мають бути приведені у відповідність до цих норм Кодексу.
Рішенням Дніпропетровської міської ради від 28.01.2015 року №7/60 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 року №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста» викладено певні пункти рішення у новій редакції, а саме, установлено на території міста, зокрема, транспортній податок, визначивши об'єкт оподаткування, платників податку, податковий період та інші обов'язкові елементи транспортного податку згідно зі статтями 46-49, 267 ПК України.

Рішення Дніпропетровської міської ради від 13.07.2016 року №7/11 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 року №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста» порядок сплати транспортного податку приведено у відповідність до норм ПК України в редакції Закону №909-VІІІ.

Отже, на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, об'єктом оподаткування були легкові автомобілі з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1378 грн.

Таким чином, у 2016 році об'єктом оподаткування були легкові автомобілі з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становила понад 1033500 грн.

Судом перевірено вартість автомобіля позивача та здійснено розрахунок на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку. Середньоринкова вартість легкового автомобіля AUDI A8, 2014 року випуску, складала 1201653 грн.

Відповідачем при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення було зроблено відповідний розрахунок для визначення вартості автомобіля позивача з використанням Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №66 від 18.02.2016 року, який є обов'язковим для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Вказаним розрахунком відповідача встановлено, що середньоринкова вартість легкового автомобіля AUDI A8, 2014 року випуску, з кількістю пробігу 81000 км. складала 1228659,75 грн. станом на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, транспортний засіб - AUDI A8, легковий седан-В, білого кольору, об'єм двигуна 2967 куб.см, номер шасі НОМЕР_2, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, був об'єктом оподаткування транспортним податком у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, а позивач в такому разі є платником вказаного податку.

Щодо твердження представника позивача про невідповідність податкового повідомлення-рішення встановленій формі, в частині помилкового відображення в графі „податковий період" строку сплати податкового зобов'язання, суд зазначає, що податковий період визначається не податковим повідомленням - рішенням, а підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України та дорівнює календарному року.

Таке порушення в оформленні податкового повідомлення-рішення не впливає на зміст рішення відповідача та не спростовує правомірність визначення позивачу податкового зобов'язання з транспортного податку у 2016 році.

Отже, приймаючи 19.07.2016 року оскаржуване податкове повідомлення-рішення №1077-13 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, визначених Законом, що є підставою для відмови в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 18 липня 2017 року.

Суддя М.В. Бондар