Справа № 161/7041/17
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/7635/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Богаченка С.І., Мікули О.І.,

з участю секретаря Андрушківа І.Я.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Луцьку Департаменту патрульної поліції на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову серії АР №863857 від 27.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КпАП України.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, та не встановлення всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати і прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 здійснювався обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно і дії поліцейського щодо винесення постанови відповідали вимогам Закону України «Про національну поліцію», КпАП України та ПДР України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представика, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.03.2017 року поліцейським 3 роти батальйону УПП у м.Луцьку сержантом поліції ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії АР №863857 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.

З даної постанови вбачається, що позивач 27.03.2017 року о 12 год. 02 хв., керував автомобілем марки «Фольксваген Крафтер», р.н.НОМЕР_1, по пр.Соборності в м.Луцьку, у якого був закритий державний номерний знак решіткою, що не дає змоги чітко зчитувати символи номерного знаку, чим порушив п.2.9 «в» ПДР України.

У відповідності до п.30.2 ПДР України на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Згідно із п.2.9 (в) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Таким чином, ПДР України встановлено заборону на користування транспортними засобами з номерними знаками, які закритті іншими предметами чи забрудненими, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідно до ч.6 ст.121 КпАП України, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, вказаною нормою права передбачена відповідальність за декілька правопорушень, об'єктивні сторони яких, зокрема, полягають: у керуванні водієм транспортним засобом з номерним знаком закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію; у керуванні водієм транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що відповідальність за ч.6 ст.121 КпАП України може мати місце лише у випадку встановлення факту того, що закриття номерного знака іншими предметами унеможливлює чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, є безпідставними, оскільки керування водієм транспортним засобом з номерним знаком закритим іншими предметами, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, створює окремий склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.121 КУпАП.

Оскільки, встановлені обставини справи свідчать про те, що номерні знаки транспортного засобу, яким керував позивач, були закритті іншими предметами, що створювало перешкоди та ускладнювало їх ідентифікацію, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КпАП України.

Таким чином, з представлених на розгляд суду матеріалів вбачається факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КпАП України, постанова винесена правомочною особою, стягнення накладено в межах санкції статті з врахування вимог ст.33 КпАП України та строків накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195,198,202,205,207,254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Луцьку Департаменту патрульної поліції задовольнити повністю.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2017 року у справі № 161/7041/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст постанови виготовлений 26 липня 2017 року.