Справа № 822/537/17
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 липня 2017 року м. Київ К/800/24762/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області, ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року, позов задоволено частково. Зобов'язано ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850. В решті позову відмовлено.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, 05 листопада 2015 року звільнений зі служби в органах внутрішніх справ та 07 листопада 2015 року прийнятий на службу в Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 05 лютого 2016 року № 8 о/с позивач звільнений зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" (за власним бажанням).

Рішенням військово-лікарської комісії ДУ "ТМО Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області", оформленим протоколом від 04 березня 2016 року № 37, встановлений причинний зв'язок захворювань позивача з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Так, 18 березня 2016 року позивачу встановлена ІІ група інвалідності у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0687764 від 18 березня 2016 року.

18 січня 2017 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області та до ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області із заявами та відповідними документами, в яких просив виплатити одноразову грошову допомогу у зв'язку із втратою 70 % працездатності, під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Однак, листом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 02 лютого 2017 року № 29/0-10 позивача повідомлено, що призначення одноразової грошової допомоги працівникам міліції згідно із Законом України "Про міліцію" та постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 не входить до компетенції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області листом від 02 лютого 2017 року № 29/0-13 повідомила представника позивача, що дія постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 не поширюється на працівників поліції, а тому відсутні підстави для направлення до Міністерства внутрішніх справ України висновку щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги.

Вирішуючи спір, суди виходили з того, що право позивача на отримання грошової допомоги виникло з моменту встановлення йому 18 березня 2016 року другої групи інвалідності, тобто після набрання чинності Порядком № 850, а тому до спірних правовідносин слід застосовувати саме вказаний Порядок. Проте, розгляд заяви позивача відбувся з порушеннями положень Порядку № 850, оскільки ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області не зверталась ні з документами, ні з висновком до Міністерства внутрішніх справ України щодо виплати грошової допомоги позивачу, і відповідно будь-яке рішення з даного питання Міністерством внутрішніх справ України не приймалося.

За змістом частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" № 565-XII (в редакції від 13 лютого 2015 року, який набрав чинності 12 березня 2015 року) (далі - Закон № 565-XII) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону № 565-XII Кабінет Міністрів України постановою від 12 травня 2007 року № 707 затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції.

В подальшому Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 жовтня 2015 року № 850 (яка набрала чинності 31 жовтня 2015 року), якою затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850), згідно з пунктом 2 якого днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Закон № 565-XII втратив чинність 07 листопада 2015 року в зв'язку з набранням чинності Закону України "Про національну поліцію".

Разом з тим, абзацом 3 пункту 15 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 липня 2015 року "Про Національну Поліцію" передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом№ 565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності законом України "Про Національну поліцію".

Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за віком, станом здоров'я виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 70 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби. Особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених частинами першою та другою цієї статті, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали (стаття 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ).

Приписами Порядку № 850 визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції. Грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи (підпункт 2 пункту 3 Порядку № 850).

Положеннями пункту 7 Порядку № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога уразі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується Міністерством внутрішніх справ; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно з пунктом 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає Міністерству внутрішніх справ в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цього Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цього Порядку документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 Порядку № 850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття Міністерством внутрішніх справ рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Міністерства внутрішніх справ (пункти 9, 10 Порядку № 850).

Таким чином, Порядком № 850 чітко встановлено, що рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги приймає саме Міністерство внутрішніх справ України, а на орган внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, на якого покладено обов'язок по проведенню відповідних процедурних дій по оформленню відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (Міністерства внутрішніх справ) розпорядниками нижчої ланки.

У касаційній скарзі ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ці судові рішення та рішення ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивач за умови наявності, визначених Законом України «Про національну поліцію» підстав, не може набути право на отримання одноразової грошової допомоги, як поліцейський, а ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області не має повноважень надсилати висновок Міністерству внутрішніх справУкраїни щодо виплати такої допомоги.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень, в яких надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області, ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак