Справа № 813/4043/16
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року Справа № 813/4043/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Редкевич О.Р.,

представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Шахта» ОСОБА_2» до Червоноградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення рішення, -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Шахта» ОСОБА_2» (далі - ПАТ «Шахта» ОСОБА_2») звернулось до Львівського окружного адмінстративного суду з позовом до Червоноградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення за № НОМЕР_1 від 25.10.2016 року на суму 12190,20 грн., № НОМЕР_2 від 25.10.2016 року на суму 32478,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем на підставі акту перевірки від 07 жовтня 2016 року за № 612/12-29-12-03/00175 «Про результати своєчасності сплати самостійного визначеного податкового зобовязання до бюджету», висновки якого, на думку позивача, не відповідають дійсності та суперечать вимогам податкового законодавства. Зазначив, що підприємство не порушувало вимог статті 57 Податкового кодексу України, підтвердженням чого є долучені до матеріалів справи копії платіжних доручень про сплату узгоджених сум податкових зобов'язань за платіжними дорученнями: № 294 від 19.02.2016 року, № 991 від 18.05.2016 року; № 296 від 19.02.2016 року; № 990 від 18.05.2016 року у встановлений законом строк, а тому нарахування штрафних санкцій, на його думку, є безпідставним. Крім того, вказав, що контролюючим органом неправильно застосовано призначення платежу, вказане у платіжному дорученні ПАТ «Шахта» ОСОБА_2». У зв'язку з цим, вважає, що податкові повідомлення-рішення за № НОМЕР_1 від 25.10.2016 та за № НОМЕР_2 від 25.10.2016 року, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та в правовому обґрунтуванні позовних вимог, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому запереченні долученому до матеріалів справи. Зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення винесені з дотриманням вимог чинного законодавства України, позаяк платіжні доручення на які посилається позивач не підтверджують своєчасності сплати ним узгоджених зобовязань, оскільки такі проведені несвоєчасно.

Наведене і стало підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних у даній справі рішень, згідно яких до позивача, на підставі статті 126 Податкового кодексу України, застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 12190,20 грн. (20% від погашеної суми боргу, у відповідності до розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення рішення за № 0 від 25.10.2016) та в сумі 32478,76 грн. (20% від погашеної суми боргу, у відповідності до розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення рішення за № 0 від 25.10.2016). Крім того, представник відповідача пояснив, що в момент сплати позивачем сум грошових зобов'язань, у підприємства існував податковий борг, а тому усі сплачені ним суми відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України спрямовувались на погашення податкового боргу в календарному порядку його виникнення. З огляду на зазначене, вважає, що викладені в Акті перевірки від 07 жовтня 2016 року за № 612/12-29-12-03/00175 висновки є обґрунтованими, відповідно прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення від № НОМЕР_1 від 25.10.2016 року, № НОМЕР_2 від 25.10.2016 року, - правомірними і підстав для задоволення позову немає.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просить відмовити в його задоволенні, посилається на підстави, викладені в письмових запереченнях на позовну заяву та додаткових поясненнях.

Суд, заслухав пояснення представника позивача та представника відповідача, зясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, а також ті, які мають значення для вирішення справи, повно, всебічно та обєктивно дослідив докази у справі, та встановив наступне.

Червоноградською ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області 07.10.2016 року проведено перевірку своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобовязання до бюджету ПАТ «Шахта» ОСОБА_2» () вимог статті 57 Податкового кодексу України за період з 31.07.2015 року по 31.05.2016 року,

За результатами вказаної перевірки Червоноградською ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області складено Акт перевірки № 612/13-29-12-03/00178175.

Перевіркою встановлено несвоєчасну сплату товариством самостійно визначеного грошового зобов'язання за платежем «екологічного податку», чим порушено статтю 57 Податкового кодексу України.

На підставі вказаних у Акті перевірки висновків та статті 126 Податкового кодексу України, відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від від № НОМЕР_1 від 25.10.2016 року, № НОМЕР_2 від 25.10.2016 року, згідно яких позивача зобов'язано сплатити штраф за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання за платежем у розмірі 20% у сумі 32478,76 грн., та у розмірі 20 % 12190,20 відповідно.

Не погоджуючись з правомірністю нарахування підприємству штрафних санкцій, а, відтак, і з самими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 49.18.2 статті 49.18 статті 49 ПК України визначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи встановлено, що ПАТ «Шахта» ОСОБА_2» подані до податкового органу податкові декларації з екологічного податку, зокрема: податкова декларація за VI квартал 2015 року, та за I квартал 2016 року

При цьому, як пояснив у судовому засіданні представник позивача, висновки податкового органу про несвоєчасну сплату ПАТ «Шахта» ОСОБА_2» узгоджених сум податкового зобов'язання за платежем «екологічного податку» за вказані вищевказані періоди не відповідають дійсності, оскільки суми, які визначені у поданих деклараціях, перераховано підприємством у строк, передбачений законодавством. На підтвердження зазначених обставин представником позивача надано суду копії платіжних доручень: п/д № 294 від 19.02.2016 року сплата до бюджету екологічний податок в розмірі 26605,44 грн. призначеного екологічний збір за 4-й квартал 2015 року, п/д № 991 від 18.05.2016 року сплата до бюджету екологічний податок в розмірі 167608,00 грн. призначеного екологічний збір за 1-й квартал 2016 року, п/д № 296 від 19.02.2016 року сплатила до бюджету екологічний податок в розмірі 50777,51 грн. призначеного екологічний збір за 4-й квартал 2015 року, п/д № 990 від 18.05.2016 року сплатила до бюджету екологічний податок в розмірі 287000,00 грн. призначеного екологічний збір за 1-й квартал 2016 року року;

Натомість, представник відповідача не погодився з такими доводами позивача та вказв, що в момент сплати підприємством самостійно задекларованих сум грошових зобов'язань, згідно доданих платіжних доручень, в останнього існував податковий борг, а тому усі сплачені ним кошти, відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПК України, спрямовувались в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення. Як наслідок, контролюючий орган, на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК України, застосував до платника штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених сум грошових зобов'язань.

Перевіряючи твердження позивача щодо своєчасної сплати податкових зобов'язань за платежем «екологічного податку», судом встановлено наступне.

09.02.2016 року підприємством подано податкову декларацію екологічного податку /звітну нову/ № НОМЕР_3 за VI квартал 2015 року, в якій нараховано податку: за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення 112777,51 грн., розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на обєктах 26605,44 грн.

25.04.2016 року підприємством подано податкову декларацію з екологічного податку № НОМЕР_4 за I квартал 2016 року, в якій нараховано податку у сумі: за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення 160185,75 грн., розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на обєктах 132713,10 грн

У відповідності до матеріалів справи адміністрація Публічного акціонерного товариства «Шахта» ОСОБА_2» провело сплату: П/д № 294 від 19.02.2016 року в сумі 26605,44 грн. по податковій декларації за VI квартал 2015 року, п/д № 296 від 19.02.2016 року в сумі 50777,51 грн по податковій декларації за VI квартал 2015 року, п/д № 991 від 18.05.2016 року в сумі 167608,00 грн за I квартал 2016 року, п/д № 990 від 18.05.2016 року в сумі 287000,00 грн за I квартал 2016 року.

Проте, згідно з даними облікової картки та розрахунку штрафних фінансових санкцій контролюючим органом спрямовано суми сплачених коштів підприємством в рахунок сплати грошового зобов'язання позивача, що виникло за попередні періоди.

Відтак, як слідує з вищевикладеного, позивачем своєчасно сплачувались самостійно задекларовані суми податкових зобов'язань за платежем «екологічного податку».

Відповідно до статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Штраф, згідно зі статтею 111 вищенаведеного Кодексу, є одним із видів відповідальності, яка застосовується до платника податків за невиконання або неналежне виконання ним вимог, установлених цим Кодексом. Відповідно до пункту 116.1 статті 116 вищенаведеного Кодексу у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.

Відповідно до підпункту «а» абзацу 3 пункту 50.1 статті 50 ПК України платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку.

Разом з тим, згідно з пунктом 120.2 статті 120 ПК України при самостійному донарахуванні суми податкових зобов'язань інші штрафи, передбачені цією главою Кодексу, не застосовуються. Таким чином, наведеним пунктом виключається можливість застосування інших, ніж передбачених пунктом 50.1 статті 50 ПК України санкцій, зокрема, і санкцій, на підставі статті 126 ПК України.

Відповідно до положень статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. За правилами пункту 31.1 статті 31 цього ж Кодексу строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

За змістом пункту 38.2 статті 38 ПК України сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку, або банком на підставі податкової поруки.

Отже, відповідальність у вигляді штрафу, передбачена статтею 126 ПК України, застосовується до платника податку у разі невнесення платником податків (податковим агентом, представником платника податку, банком на підставі податкової поруки) у встановлений цим кодексом строк, податку (збору), визначеного таким платником податків у податковому розрахунку.

Як вже зазначалось вище, позивач шляхом подання платіжних доручень своєчасно сплатив визначені ним в податкових деклараціях грошові зобов'язання за платежем.

Водночас, згідно з підпунктом 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 ПК України погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Системний аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що Податковим кодексом України розмежовуються такі поняття як «сплата податку» та «погашення податкового боргу».

За правилами пункту 87.9 статті 89 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, законодавець наділив правом податковий орган застосовувати штраф до платника податку згідно зі статтею 126 ПК України у випадку сплати суми грошового зобов'язання, зазначеної в платіжному дорученні з затримкою сплати, проте не наділив правом податковий орган застосовувати штраф при виконанні пункту 87.9 статті 89 ПК України в разі зарахування коштів, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі суду від 21.07.2016 року К/800/9365/16 де стороною по справі являється Позивач.

Крім того, суд враховує позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 16.06.2015 року у справі №21-377а15, згідно з якою дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених статтею 126 ПК України.

Виходячи з вищенаведеного, погашення відповідачем раніше існуючого податкового боргу позивача за рахунок своєчасно сплачених ним грошових зобов'язань за платежем «еколочіного податку» є дією відповідача, а не позивача, а тому суд приходить до висновку що в діях ПАТ «Шахта «ОСОБА_2» відсутній склад податкового правопорушення, яке полягає у несвоєчасній сплаті грошових зобов'язань за платежем «екологічного податку» за відповідні періоди, що у свою чергу свідчить про неправомірність застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених статтею 126 ПК України за несвоєчасну сплату таких зобов'язань.

Беручи до уваги зазначені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від № НОМЕР_1 від 25.10.2016 року на суму 12190,20 грн., № НОМЕР_2 від 25.10.2016 року на суму 32478,76 грн., про нарахування штрафів, прийняті необґрунтовано, тобто без урахування фактичних обставин, що мають значення для прийняття рішення, незаконно, тобто не у порядок та у спосіб, що передбачені чинним законодавством та непропорційно, тобто без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав позивача та цілями, на досягнення яких спрямоване рішення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведені обставини, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності своїх рішень, а тому, виходячи з положень пункту 1 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо судових витрат, то відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України такі підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 138, 158-163, 167 Кодексу адміністра-тивного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

1.Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області № НОМЕР_1 від 25.10.2016 року та № НОМЕР_2 від 25.10.2016 року.

3 Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на користь Публічного акціонерного товариства «Шахта» ОСОБА_2» судовий збір, в сумі 1378,00(одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Постанову може бути оскаржено, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст постанови складено та підписано 26.07.2017 року.