Справа № 815/6137/16
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6137/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Визирська сільська рада Лиманського району Одеської області, КП "Визирське Джерело" Визирської сільської ради, про скасування рішення, скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Визирська сільська рада Лиманського району Одеської області, КП "Визирське Джерело" Визирської сільської ради, та уточнивши позовні вимоги просить суд визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населеного пункту); зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населеного пункту) та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 15-10246/13-16-СГ від 29.11.2016 року виданий на ім'я КП "Визирське джерело" Визирської сільської ради про надання дозволу КП "Визирське джерело" Визирської сільської ради на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 90,00 га, із цільовим призначенням - для створення громадського пасовища.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач зазначив, що 12.10.2016 року ОСОБА_2, військовослужбовець Збройних сил України, учасник АТО, звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею безоплатно у власність, як учаснику АТО, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 газа рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території, яка належить Визирській сільській раді Лиманського району Одеської області (за межами населених пунктів).

Також позивач зазначає, що 07.11.2016 року він отримав від ГУ Держгеокадастру в Одеські області лист від 07.11.2016 року № К-15303/0-6270/6-16 про відмову у наданні дозволу.

Вказану відмову позивач вважає протиправною з огляду на те, що, на його думку, відповідач відмовив у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з мотивів, не передбачених ст. 123 Земельного кодексу України.

Також позивач вважає протиправним посилання відповідача на доручення Віце-прем'єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України Гройсмана В.Б. №37732/0/1-14 від 08.10.2014 р., та рішення колегії Держземагенства України від 14.10.2014 №2/1 відповідно до якого Головним управлінням здійснюється направлення на розгляд місцевих рад питання щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі згоди на розроблення документації з землеустрою, оскільки відповідно до ч.4 ст. 122 Земельного кодексу України саме Держземагенство України та його територіальні підрозділи розпоряджаються землями сільськогосподарського призначення державної власності, а не місцеві ради.

Також позивач вказує, що він перший подав заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки безоплатно у власність, тому підстав для відмови у розробленні проекту землеустрою не було та вважає що рішення про надання дозволу №15-10246/13-16-СГ від 29.11.2016 року КП «Візирське джерело» Візирської сільської ради на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Візирської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 90, 0 га, із цільовим призначенням - для створення громадського пасовища, має бути скасоване.

Позивач та його представник до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог КАС України. Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні. В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що відповідно до доручення Віце-прем'єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України Гройсмана В.Б. №37732/0/1-14 від 08.10.2014 р. зобов'язано Держземагенство України забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою.

На виконання цього доручення наказом Держземагенства України від 15.10.2014 року №328 «Про введення в дію рішень колегії Держземагенства України від 14.10.2014 року» введено в дію рішення колегії Держемагенства України від 14.10.2014 року (протокол засідання №2) №2/1 про обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Представник відповідача зазначив, що на виконання вказаного доручення відповідачем здійснюється направлення на розгляд місцевих рад вищезазначених питань, та за результатом розгляду звернення ОСОБА_2 Визирською сільською радою Лиманського району Одеської області прийнято рішення від 28.10.2016 року №321-VII про відмову у погодженні питання про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою.

Також представник відповідача вказує, що 02.06.2016 року Візирською сільською радою прийнято рішення №204- VII (із змінами) про створення на земельній ділянці громадських пасовищ та зобов'язано підприємство «Визирське джерело» звернутись до ГУ Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, що останнім було зроблено 08.08.2016 року. Після отримання додаткових документів КП «Візирське джерело» повторно звернулось до відповідача з клопотанням 28.10.2016 року та наказом Головного управління від 29.11.2016 року №15-10246/13-16-СГ йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Візирської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 90, 0 га, із цільовим призначенням - для створення громадського пасовища.

Крім того, представник відповідача зазначив, що наказами від 12.02.2016 року №25 та від 26.09.2016 року №150, Головним управлінням було зарезервовано земельні масиви за межами населених пунктів на території Одеської області для забезпечення потреб військовослужбовців - учасників АТО та членів родин військовослужбовців, загиблих у ході її проведення.

Представник третіх осіб Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області та КП "Визирське Джерело" Визирської сільської ради вважав позов необґрунтованим, просив в його задоволенні відмовити. В обґрунтування правової позиції зазначив зокрема, що Держгеокадастр фактично, надавши дозвіл на розроблення проектної документації щодо відведення земельної ділянки шляхом "мовчазної згоди" на користь КП "Визирське джерело" ще 12.09.2016 р. (тобто задовго до звернення позивача), позбавлений права розглядати будь-які інші клопотання відносно земельної ділянки, по якій вже надано дозвіл. Враховуючи, що у КП "Визирське джерело" виникло "правомірне очікування" на отримання земельної ділянки в користування (за умови відсутності підстав для відмови з підстав, передбачених ч. 13 ст.123 ЗК України, тобто у разі невідповідності проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки "вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів"). (а.с. 92-105, 198-207 т.1)

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 12.10.2016 р. ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населеного пункту). (а.с. 139 т.1)

За результатами розгляду вказаного клопотання позивача від 12.10.2016 р. Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області листом № К-15303/0-6270/6-16 від 07.11.2016 р. надано відповідь, у якому зазначено, що на виконання доручення Віце-Прем'єр-Міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В.Б. №37732/0/1-14 від 08.10.2014р., рішення колегії Держземагентства України № 2/1 від 14.10.2014р., Головним управлінням здійснюється направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі згоди на розроблення документації із землеустрою. При цьому зазначено, що за результатами розгляду звернення Визирською сільською радою прийнято рішення № 321-VII від 28.10.2016 р. про відмову у погодженні питання про надання дозволу на розробку проектів землеустрою, в тому числі позивачу, у зв'язку з тим, що земельна ділянка, яка вказана на графічних матеріалах, доданих позивачем до клопотання, входить в земельний масив, який використовується мешканцями села як громадські пасовища та сільською радою вживаються заходи з метою оформлення за громадою права постійного користування. (а.с. 6-7 т. 1)

11.05.2016 р. (вх. №162/02-15) до Визирської сільської ради звернулась з депутатським зверненням депутат 7-го скликання ОСОБА_1 щодо майбутнього сільського життя та можливості ведення подвірного господарства. (а.с. 121 т. 1)

02.06.2016р. Визирською сількою радою Лиманського району Одеської області прийнято рішення № 204-VII (зі змінами) про створення громадського пасовища на території Визирської сілької ради Комінтернівського району Одеської області (за межами с. Визирка), орієнтовною площею 90,00 га, з одночасною передачею земельної ділянки до комунальної власності (а.с. 122 т. 1).

30.06.2016 р. рішенням № 226-VІІ «Про внесення змін до рішення Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 02.06.2016 року № 204-VІІ "Про розгляд депутатського звернення депутата ОСОБА_1.» було зобов'язано комунальне підприємство "Визирське джерело" Визирської сільської ради звернутись до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки для створення громадського пасовища на території Визирської сільської ради (за межами с.Визирка), орієнтованою площею 90,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності (а.с. 123 т. 1).

Так, на підставі рішень сільської ради № 204-VІІ від 02.06.2016 р. "Про розгляд депутатського звернення депутата ОСОБА_1.", №226-VІІ від 30.06.2016 р. "Про внесення змін до рішення Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 02.06.2016 року №204-VІІ "Про розгляд депутатського звернення депутата ОСОБА_1.), КП "Визирське джерело" 05.07.2016 р. (вих. №52/1) надіслано на адресу відповідача клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки, орієнтованою площею 90,00 га для створення громадського пасовища із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться на території Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами с. Визирка) (а.с. 125 т. 1).

Лист був надісланий також сільською радою 10.08.2016 р. (вих. №02-17/864) з проханням надати дозвіл КП "Визирське джерело" щодо розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки (а.с. 126 т. 1).

КП "Визирське джерело" зазначено цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри, додані графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

29.11.2016 р. Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області видано наказ № 15-10246/13-16-СГ про надання дозволу КП "Визирське джерело" Визирської сільської ради на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 90,00 га, із цільовим призначенням - для створення громадського пасовища (а.с. 56 т.1).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно приписів ст. 14 Конституції України та ст. 373 Цивільного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Статтею 3 ЗК України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Положеннями ч. 6 ст. 118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені зазначеною статтею.

Частиною 7 ст.118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 вказаного Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Статтею 80 ЗК України передбачено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Положеннями ч. 2 ст. 123 ЗК України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу(частина 7 ст. 186-1 ЗК України ).

Отже вищезазначеними нормами встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких, визначені в статті 118 ЗК України органи, приймають одне з відповідних рішень.

У той же час, зі змісту п. 1 наказу Державного агентства земельних ресурсів України "Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014" № 328 від 15.10.2014р., пп. 2.6 п.2 наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 95 від 04.06.2015р. та п. 1 доручення Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №37732/0/1-14 від 08.10.2014р. вбачається, що останніми з метою забезпечення децентралізації влади, збільшення повноважень органів місцевого самоврядування з управління територіями та підвищення ефективності територіального планування та якості управлінських рішень органів місцевого самоврядування, передбачено з 15.10.2014р. направлення головними управліннями Держземагентства в областях та місті Києві на розгляд місцевих рад звернень юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою (а.с. 30-36 т. 1).

При цьому, вказаним рішеннями передбачено, що перевірка таких звернень органами місцевого самоврядування відбувається виключно у межах приписів ч.7 ст.118 та ч. 3 ст. 123 ЗК України, без надання додаткової документації.

Відтак, запровадження законодавчими положеннями вказаної процедури перевірки органами місцевого самоврядування звернень юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою не створює додаткових передумов для заявників для отримання даної згоди.

Крім того, положеннями підпунктів 3 та 8 пункту "б" частини першої статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі делеговані повноваження як координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Разом з тим, делегованими повноваженнями, у розумінні статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування", є повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом, а також повноваження органів місцевого самоврядування, які передаються відповідним місцевим державним адміністраціям за рішенням районних, обласних рад.

Отже, положеннями Закону України "Про місцеве самоврядування" органам місцевого самоврядування надано повноваження органів виконавчої влади в частині координації діяльності місцевих органів земельних ресурсів та підготовки висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, що за своїм змістом відповідає повноваженням, якими органи місцевого самоврядування наділені приписами вищевказаних рішень.

Саме на підставі вищевикладеного, Визирською сільською радою прийнято рішення № 321-VII від 28.10.2016р. про відмову у погоджені питання про надання, зокрема, позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою у зв'язку з тим, що земельна ділянка, яка вказана на графічних матеріалах доданих до клопотання входить в земельний масив, який використовується мешканцями села, як громадські пасовища та на теперішній час сільською радою вживаються заходи для оформлення за громадою права постійного користування (а.с. 63-64 т.1).

Крім того, з урахуванням статей 1, 2, 6, 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" орган місцевого самоврядування представляє відповідну територіальну громаду і здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Однак первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Таким чином, земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об'єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.

Прийняття рішення про передачу земельної ділянки в приватну власність із земель комунальної власності поза межами, визначеної компетенції позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі відповідно державної чи комунальної власності. В цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.ст. 14, 19 Конституції України).

Отже спірні правовідносини, становлять "суспільний", "публічний" інтерес, а рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого надано дозвіл на розробку проектної документації, такому суспільному інтересу відповідає.

У спірних правовідносинах, "суспільним", "публічним" інтересом є задоволення суспільної потреби (громади) у захисті права власності на землю Українського народу, національного багатства України та як джерела задоволення потреб суспільства в земельних ресурсах. "Суспільний", "публічний" інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування.

В питаннях оцінки "пропорційності" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), як і в питаннях наявності "суспільного", "публічного" інтересу, також визнає за державою достатньо широку "сферу розсуду", за виключенням випадків, коли такий "розсуд" не ґрунтується на розумних підставах (рішення в справах "Спорронґ і Льоннорт проти Швеції", "Булвес" АД проти Болгарії").

Верховний Суд України на спільному засіданні Судових палат у цивільних, адміністративних та господарських справах 16 грудня 2015 року розглянув справу № 6 - 2510 цс 15. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив такий правовий висновок. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід оцінювати три критерії на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу.

Принцип "пропорційності" передбачає дотримання справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов'язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.

Саме з метою дотримання вказаних принципів відповідно до статей 15-1, 122 Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій", Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012р., Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, затвердженого наказом Держгеокадастру № 26 від 03.03.2016р. (із змінами), наказу Держгеокадастру № 68 від 15.05.2015р. "Про питання діяльності Головного управління Держгеокадастру в Одеській області", враховуючи лист Держгеокадастру № 22-28-0.13-1364/2-16 від 27.01.2016р. Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області було прийнято:

- наказ № 25 від 12.02.2016р. "Про резервування земельних масивів на території Одеської області для забезпечення потреб військовослужбовців - учасників антитерористичної операції та членів родин військовослужбовців, загиблих у ході її проведення";

- наказ № 150 від 26.09.2016р. "Про внесення змін в додаток 1 до наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 12.02.2016 № 25", яким було зарезервовано земельні масиви за межами населених пунктів на території Одеської області для забезпечення потреб військовослужбовців - учасників антитерористичної операції та членів родин військовослужбовців, загиблих у ході її проведення (а.с. 37-45 т. 1).

Також, рішення Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області № 204-VІІ від 02.06.2016 р. "Про розгляд депутатського звернення депутата ОСОБА_1.», №226-VІІ від 30.06.2016р. "Про внесення змін до рішення Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 02.06.2016 року №204-VІІ "Про розгляд депутатського звернення депутата ОСОБА_1." та рішення № 321-VII від 28.10.2016р. про відмову у погоджені питання про надання дозволу на розробку проектів землеустрою є чинними, не скасованими.

Згідно частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

За таких обставин, розглянувши справу в межах позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_2 є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, ч. 6 ст. 128, 159-163, 167, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Визирська сільська рада Лиманського району Одеської області, КП "Визирське Джерело" Визирської сільської ради про визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населеного пункту); зобов'язання Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населеного пункту) та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 15-10246/13-16-СГ від 29.11.2016 року виданий на ім'я КП "Визирське джерело" Визирської сільської ради про надання дозволу КП "Визирське джерело" Визирської сільської ради на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 90,00 га, із цільовим призначенням - для створення громадського пасовища.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд у строки та в порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 КАС України.

Суддя О.А. Левчук