Справа № 750/4677/17
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/4677/17
Провадження № 2-а/750/741/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.,

із секретарем Разумейко К.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача та третьої особи ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

третя особа Дочірнє підприємство «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтотранс»,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову ДР №117694 від 01.02.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Також позивач просить визнати незаконним порушення допущене інспектором поліції при складанні адміністративної постанови та розгляді адміністративної справи, в частині нерозбірливого написання не печатними літерами тексту постанови та визнати бланк постанови зіпсованим.

Позивач обґрунтував свій позов тим, що він не порушив правил дорожнього руху, а відповідачем не були зясовані і не доведені обставини, які б свідчили про наявність в його діях проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Також позивач послався на порушення під час розгляду справи, оскільки справу розглянуто не в місці ймовірного скоєння правопорушення і за відсутності належних доказів. При складанні адміністративного матеріалу відповідачем порушені вимоги ст. 285 КУпАП щодо випадків не складання адміністративного протоколу, а постанову складено з порушенням п.9 Наказу МВС №1376 від 06.11.2015 року, внесені записи не розбірливим почерком, у звязку з чим бланк постанови слід вважати зіпсованим.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідачів проти позову у судовому засіданні заперечувала, посилаючись на те, що постанову інспектором винесено на законних підставах, позивачу були розяснені права, які також надруковані на звороті бланку постанови, позивач отримав її копію, а факт вчинення позивачем правопорушення доводиться показаннями свідка ОСОБА_5, відомостями з реєстрації повідомлення про вчинення правопорушення ЄО №23333 від 05.05.2017 року, згідно яких в цей день о 16:22:05 на службу 102 звернувся гр. ОСОБА_6 і повідомив, що 05.05.2017 року о 16:21:00 за адресою м. Чернігів, вулиця Софії Русової маршрутне таксі №7 білого кольору «Рута» на пішохідному переході на перехресті вулиці ОСОБА_7 та проспекту Миру ледь не збив його дружину з дитиною, не даючи змогу перейти дорогу. Заявник повідомив, що буде чекати на наряд поліції на кінцевій зупинці вказаного маршрутного таксі по вулиці Єськова.

Представник третьої особи - Дочірнього підприємства «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтотранс» в судовому засіданні пояснив, що позивач працює в даному підприємстві водієм і в той день на маршруті №7 працювало три автомобілі «Рута» білого кольору, а тому належних доказів на підтвердження того, що саме позивач скоїв зазначене в постанові адміністративне правопорушення, немає.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, представника позивача та третьої особи, допитавши позивача в якості свідка, допитавши свідка ОСОБА_5, дослідивши докази, оглянувши матеріали фіксації розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №073181 від 05.05.2017 о 16 год. 08 хв. позивач в м.Чернігові по проспекту Миру біля будинку 41, керуючи автомобілем СПВ Рута д.н.з СВ 2823 АА, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками та розміткою, на якому знаходились пішоходи, не зменшив швидкість та не надав їм дорогу, чим порушив п.18.1 Правил дорожнього руху. На підставі ч.1 ст.122 КУпАП відносно позивача винесено постанову про адміністративне правопорушення, якою накладено штраф в розмірі 255 грн.

Позивач, будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка заперечував факт порушення правил дорожнього руху. При цьому, позивач визнав, що 05.05.2017 року він особисто керував автобусом Рута д.н.з СВ 2823 АА по міському маршруту №7 і керування даним автомобілем в цей день нікому не передавав. Також позивач зазначив, що на кінцевій зупинці маршруту №7 до нього підійшов незнайомий чоловік і заявив, що ніби то він майже не збив його дружину з дитиною на пішохідному переході, проте до приїзду працівників поліції вказаний чоловік пішов.

Інформацією Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області підтверджено реєстрацію ЄО №23333 від 05.05.2017 року звернення на службу 102 громадянина ОСОБА_6, який повідомив, що 05.05.2017 року о 16:21:00 за адресою м. Чернігів, вулиця Софії Русової маршрутне таксі №7 білого кольору «Рута» на пішохідному переході на перехресті вулиці ОСОБА_7 та проспекту Миру ледь не збив його дружину з дитиною, не даючи змогу перейти дорогу. Заявник повідомив, що буде чекати на наряд поліції на кінцевій зупинці вказаного маршрутного таксі по вулиці Єськова.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду повідомила, що 05.05.2017 року близько 16 год. 8 хв. водій маршрутного таксі №7 білого кольору з номерними знаками 2823 АА ледь не збив її з малолітньою дитиною на пішохідному переході біля будинку №41 по проспекту Миру в м. Чернігові. При цьому, свідок повідомила, що запамятала водія та номер автомобіля, яким він керував і повідомила цю інформацію чоловіку, щоб він зателефонував до поліції і повідомив про скоєне правопорушення.

Після оголошеної в судовому засіданні 03.07.2017 року перерви, позивач не зявився в судове засідання 20.07.2017 року, в яке для допиту в якості свідка була викликана ОСОБА_5 При цьому, причин неявки суду позивач не повідомив.

Свідку ОСОБА_5 було продемонстровано матеріали відео фіксації розгляду справи про адміністративне правопорушення працівником поліції, що здійснювалася за допомогою нагрудного реєстратора поліцейського №DSJX01, і які були оглянуті судом в судовому засіданні 03.07.2017 року за участю позивача та його представника, і свідок впізнала в особі, щодо якої виносилася постанова, водія, який ледь не збив її на пішохідному переході.

Крім того, 05.05.2017 року ОСОБА_5 написала заяву начальнику Управління патрульної поліції щодо притягнення водія маршрутного автобуса №7 д.н.з 2823 АА, який 05.05.2017 року о 16 год. 08 хв. у м. Чернігові по проспекту Миру біля будинку №41 майже не збив її на пішохідному переході, чим дуже сильно налякав її та малолітню дитину, що була з нею (а.с.38)

З інформації ДП «Пассервіс» вбачається, що 05.05.2017 року на маршруті №7 (вулиця Єськова р. Десна) на мікроавтобусі Рута д.н.з СВ 2823 АА працював водій ОСОБА_1, виїхав з АТП о 05 год. 20 хв. (а.с.33)

Таким чином, зібраними у справі доказами в їх сукупності підтверджено факт правопорушення та вчинення його саме позивачем, адже позивач стверджував, що він 05.05.2017 року керував автомобілем Рута д.н.з СВ 2823 АА по маршруту №7, нікому керування ним не передавав, і як стверджувала в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, автомобіль саме з таким номерним знаком не пропустив її на пішохідному переході, а також вказану інформацію вона написала у своїй заяві на імя начальника поліції ще 05.05.2017 року (а.с.38)

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інстркції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення серії АР №073181 за формою та змістом відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, доводи позивача щодо нерозбірливого почерку при написанні постанови не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, адже з наданої представником відповідачів копії постанови є зрозумілим її зміст, а крім того, вимог щодо внесення записів у постанову печатними літерами наказ МВС №1376 від 06.11.2015 року, на який посилається позивач у своєму позові, не містить.

Крім того, хоча серія та номер оскаржуваної постанови надруковані печатними літерами, проте позивач невірно їх зазначив у позовній заяві, адже він просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ДР №117694 від 01.02.2017 року, але до позовної заяви додав копію постанови серії АР №073181, і саме ця постанова виносилась відносно позивача (а.с.3, 37).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 18.1 ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що відповідачем були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи, ним було розяснено позивачу права, повідомлено про вчинене ним порушення, заслухано його пояснення та надано ним оцінку. Дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи відповідачем вчинено не було. Штраф накладено за ч.1ст.122 КУпАП в межах санкції за це правопорушення.

Як вбачається з адміністративного позову свої вимоги про скасування оскаржуваної постанови позивач обґрунтовує тим, що відповідач порушив процедуру притягнення до адміністративної відповідальності. Вказані порушення полягають у тому, що справу розглянуто на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч.ч. 1-3 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП.

Постанова від 05.05.2017 року серія АР № 073181 була складена на місці вчинення правопорушення, як це передбачено ч. 4 ст. 258 КУпАП.

З огляду на викладене, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР України (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Суд вважає, що відповідачем були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи, ним було розяснено позивачу права, повідомлено про вчинене ним порушення, заслухано його пояснення та надано ним оцінку. Дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи відповідачем вчинено не було. Штраф накладено за ч.1 ст.122 КУпАП в межах санкції за це правопорушення.

Також суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про визнання бланку постанови зіпсованим.

Так, зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб'єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб'єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Так, повноваженнями щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення приписів ст. 122 КпАП України, як і визначення одного з допустимих видів стягнення, за таке правопорушення, наділені виключно посадові особи - працівники відповідних підрозділів Національної поліції, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання, а тому зміна судом оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

У справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Враховующи викладенне вище, підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Керуючись статтями 2, 3, 94, 158 - 163, 171-2 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення, в порядку встановленому статтею 186 КАС України.

С у д д я