Справа № 804/6388/16
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2017 рокусправа № 804/6388/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми Ф №1209-13 з вимогою сплатити транспортний податок з фізичних осіб на суму 25000.00 грн. від 28.07.2016 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 року адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області форми Ф №1209-13 від 28.07.2016 року.

Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Запорізького Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 року скасувати, та винести нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Toyota Land Cruiser Prado, обємом двигуна 3956см.куб., державний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску.

28.07.2016 року ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було прийнято податкове повідомлення рішення №1209-13 про визначення ОСОБА_1 суми податкового зобовязання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб у сумі 25 000,00 грн. згідно з підпунктом 54.3.3. пункту 54.3 ст.54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 267.6.2. пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийнято Відповідачем з порушенням приписів Податкового кодексу України, що свідчить про необхідність його скасування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст.8 Податкового кодексу України, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Положеннями ст.10 Податкового кодексу України визначено, що до місцевих податків належить зокрема податок на майно.

Згідно п.265.1 ст.265 Податкового кодексу України, податок на майно складається зокрема з транспортного податку.

Відповідно до п.п.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України , платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Приписами п.п.267.2.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України ( у редакції яка діяла станом на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до п.267.4 ст.267 Податкового кодексу України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що нарахування транспортного податку здійснюється за умови наявності у особи власного легкового автомобіля з року випуску якого минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість якого становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року

В свою чергу, станом на 01.01.2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1378.00 грн., у звязку з чим, для віднесення легкового автомобіля до обєкта оподаткування транспортним податком, його середньоринкова вартість має перевищувати 1033500.00 грн. (750*1378.00 грн.).

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач є власником автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер НОМЕР_1, ідентифікаційний номер (VIN) JTEBU3FJ, об'єм двигуна 3956 куб. см., 2012 року випуска, дата першої реєстрації 23.11.2012 року, дата реєстрації 23.10.2014 року.

В свою чергу, як вбачається з наданого позивачем розрахунку з сайту Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 27.09.2016 року, середньоринкова вартість легкового автомобіля Toyota LC Prado, 4.0, внутрішнього згорання, 2012 року випуску та пробігом 105000 км., становить 750128.40 грн.

Також, Позивачем був наданий висновок експертного автотоварознавчого дослідження №ZO170816 про оцінку транспортного засобу від 17.08.2016 року, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150 4.0і 5 АТ, реєстраційний номер НОМЕР_1, ідентифікаційний номер (VIN) JTEBU3FJ на дату оцінки складає 889080,44 грн.

При цьому, жодних відомостей, які б визначали можливість віднесення транспортного засобу Позивача до обєкту оподаткування транспортним податком Відповідачем надано не було.

Отже, з зазначеного вбачається, що належний Позивачу легковий автомобіль в даному випадку не є обєктом оподаткування транспортним податком, з огляду на те, що його ринкова вартість є меншою від мінімально встановленої законом середньоринкової вартості.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, податковим органом не було належним чином обґрунтовано належність нарахування позивачу транспортного податку та як наслідок правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Отже, аналізуючи встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо необґрунтованості прийняття Відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко