Справа № 804/2701/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2017 р. Справа № 804/2701/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.,
при секретарі Виноградовій Т.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Карпової Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне підприємство "Солвенсі", про скасування рішення, податкових повідомлень-рішень, вимоги, -
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - Новомосковська ОДПІ, відповідач) про визнання протиправними та скасування:
В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_3 зазначено, що позивач не погоджується з висновками, викладеними в акті, на підставі яких було складено оскаржувані податкові повідомлення-рішення та сформована податкова вимога, та вважає ці висновки суб'єктивними та такими, що не відповідають діючому законодавству, оскільки ФОП ОСОБА_3 були надані до податкового перевірки абсолютно всі первинні документи на підтвердження правомірності відображення витрат, пов'язаних з його господарською діяльністю за період 2015 рік, в тому числі з ПП «Солвенсі»; позивач здійснив нарахування ЄСВ за 2015 рік на підставі належних первинних бухгалтерських документів, які надавались до перевірки та до яких у відповідача не виникло жодних зауважень, крім, суб'єктивних припущень.
Представник відповідача надав суду письмові заперечення, обґрунтовуючи тим, що перевіркою правильності визначення витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходу та відображених в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік, з даними про суми витрат, визначеними за результатами перевірки, встановлено завищення валових витрат за 2015 рік на суму 240000 грн. за ведення бухгалтерського обліку, не пов'язаного з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_3 У зв'язку із заниженням отриманого чистого доходу ФОП ОСОБА_3 за 2015 рік від провадження господарської діяльності на суму 240000 грн., позивачу донараховані податкові зобов'язання та застосовані штрафні санкції.
Представники сторін в судовому засіданні підтримали обрані правові позиції.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та письмові пояснення, в яких підтвердив укладання договору та надання відповідних послуг ФОП ОСОБА_3 Представником третьої особи в поясненнях зазначено, що дії позивача по віднесенню оплати наданих йому бухгалтерських послуг до складу понесених ним витрат, є законними та такими, що відповідають приписам Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 77.1 статті 77 ПК України, відповідно наказу від 31.08.2016 року №266 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3.» (а.с.28 т.1) Новомосковською ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності з питань дотримання ФОП ОСОБА_3 податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.
За результатами перевірки складено акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року» від 30.09.2016 року №251/132/НОМЕР_1 (а.с.70-88 т.1).
Актом документальної планової виїзної перевірки встановлені порушення:
- пункту 44.1, пункту 44.3 статті 44 ПК України донарахована фінансова санкція в розмірі 510 грн.;
- пункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, статті 177 ПК України, в результаті донараховано військового збору за 2015 рік в сумі 3600 грн.
На підставі акту перевірки від 30.09.2016 року №251/132/НОМЕР_1 відповідачем сформовані та направлені позивачу наступні рішення від 08.11.2016 року:
В основу прийняття оскаржуваних рішень контролюючим органом покладено висновок про заниження отриманого чистого доходу ФОП ОСОБА_3 за 2015 рік від провадження господарської діяльності на суму 240000 грн. (по операціям з надання послуг по веденню бухгалтерського та податкового обліку ПП «Солвенсі»).
Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) з 18.11.2011 року перебуває на обліку в Новомосковській ОДПІ як платник податків та зборів, основним видом економічної діяльності є - 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (а.с.13-14 т.1).
З метою ведення господарської діяльності позивачем (орендар) орендується приміщення за адресою: АДРЕСА_1, згідно договору №28-Ос оренди житлових приміщень від 01.01.2015 року, укладеного з ТОВ «ВКФ Базис» (орендодавець) (а.с.15-20 т.1).
На виконання умов договору сторонами складені додаткові угоди та акти здачі-приймання:
- додаткова угода №1 від 01.01.2015 року, згідно якої орендодавець має право надавати орендарю-замовнику за даною додатковою угодою послуги за видами, тарифами, що визначені у таблиці послуг, протягом визначеного в договору оренди строку, а орендар-замовник зобов'язується сплачувати надані послуги (а.с.21 т.1);
- акт здачі-приймання приміщення від 01.01.2015 року, відповідно до якого позивач прийняв у користування приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.22 т.1);
- додаткова угода №2 від 05.06.2015 року, згідно якої сторони договору прийняли рішення про припинення дії договору №28-Ос від 01.01.2015 року з 05.06.2015 року (а.с.23 т.1);
- акт здачі-приймання приміщення від 05.06.2015 року, відповідно до якого позивач передав ТОВ «ВКФ Базис» приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.24 т.1).
ФОП ОСОБА_3 відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік відобразив за 2015 рік: дохід у розмірі 1100331,09 грн., отриманий від оптової торгівлі крохмалем картопляним, шпагатом ковбасним; витрати в сумі 1100331,09 грн., до складу яких входить вартість надання послуг по веденню бухгалтерського обліку в розмірі 240000 грн. (а.с.79-80 т.1)
Послуги по веденню бухгалтерського обліку в 2015 році позивачу (замовник) надавало Приватне підприємство «Солвенсі» (виконавець) за договором від 01.01.2015 року №01012015/10 (а.с.94-96 т.1), згідно умов якого замовник доручає в разі необхідності, а виконавець приймає на себе зобов'язання з надання наступних послуг:
- ведення бухгалтерського та податкового обліку;
- складання та надання звітності;
- консультативне супроводження діяльності в області бухгалтерського та податкового обліку та інше;
- захист інтересів, пов'язаних з діяльністю пункту 1.1-1.3 в контролюючих організаціях, участь в проведення перевірок.
Відповідно пункту 5.1 договір дійсний до 31.12.2015 року (а.с.94-96, 193-195 т.1).
На виконання умов вказаного договору контрагентами складено акт надання послуг №628 від 30.06.2015 року, згідно якого ПП «Солвенсі» виконало для позивача роботи з ведення бухгалтерського обліку за 2015 рік протягом шести місяців, що склало в загальній сумі 240000 грн. без ПДВ (а.с.97, 196 т.1).
В матеріалах справи містяться таблиці з інформацією про надані ПП «Солвенсі» послуги для ФОП ОСОБА_3, а саме: таблиця 1 «Перелік проведень за господарськими операціями ФОП ОСОБА_3 за І півріччя 2015 року» (а.с.126-187 т.1), таблиця 2 «Виписування первинної документації для проведення господарської діяльності ФОП ОСОБА_3.», в якій зазначено про складання 99 первинних документів у вигляді рахунку-фактури та видаткових накладних за весь період (а.с.188-189 т.1), таблиця 3 «Реєстр податкових накладних, зареєстрованих за період січень-червень 2015 року», в якій зазначено про складання 51 податкової накладної та 2 додатків за весь період (а.с.190-192 т.1).
З аналізу вказаної інформації, роздруківка якої наявна в матеріалах справи (а.с.110-112 т.2), відомо, що бухгалтерське обслуговування фізичних осіб-підприємців складає:
- з розрахунку кількості нанятих працівників до 5 осіб та кількості господарських операцій до 10 шт. на місяць - 3500 грн.;
- з розрахунку кількості нанятих працівників до 7 осіб та кількості господарських операцій 10-20 шт. на місяць - 4500 грн.
Оскільки показниками розрахунку вартості робіт, що надаються ПП «Солвенсі», визначено два критерії - кількість нанятих працівників та кількість господарських операцій на місяць, суд з'ясовує наявність використання найманої праці ФОП ОСОБА_3 та кількість господарських операцій останнього у періоді січень-червень 2015 року.
З акту перевірки відомо, що у періоді 2015 рік, ФОП ОСОБА_3 не використовував працю найманих працівників та не сплачував податок на доходи фізичних осіб.
З наданої ПП «Солвенсі» послуги «Виписування первинної документації для проведення господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 за період І півріччя 2015 року» судом встановлено, що обслуговування позивача здійснювалось щодо наступних господарських операцій:
1. у січні 2015 року позивачем здійснено 6 господарських операцій з поставки товарів за договором №1 від 01.01.2015 року, укладеним з ТОВ «Бердянські ковбаси», та №3 від 28.01.2015 року, укладеного з ПП «Дюкол», зі складанням документів:
- від 29.01.2015 року рахунок-фактура №СФ-0000007, видаткова накладна №РН-0000006 та податкова накладна №6 на суму 4078,80 грн.;
2. у лютому 2015 року позивачем здійснено 8 господарських операцій з поставки товарів за договором №1 від 01.01.2015 року, укладеним з ТОВ «Бердянські ковбаси», та №8 від 08.09.2014 року, укладеним з «Тавр-ПЛ», зі складанням документів:
3. у березні 2015 року позивачем здійснено 15 господарських операцій з поставки товарів за договором №1 від 01.01.2015 року, укладеним з ТОВ «Бердянські ковбаси», та від 30.01.2015 року, укладеним з М'ясокомбінат «М'ясна традиція», зі складанням документів:
- від 03.03.2015 року рахунок-фактура №СФ-0000015, видаткова накладна №РН-0000015 та податкова накладна №15 на суму 6528,60 грн.;
- від 23.03.2015 року рахунок-фактура №СФ-0000022, видаткова накладна №РН-0000022 та податкова накладна №22 на суму 2640 грн.;
- від 24.03.2015 року рахунок-фактура №СФ-0000023, видаткова накладна №РН-0000023 та податкова накладна №23 на суму 3168 грн.;
- від 26.03.2015 року рахунок-фактура №СФ-0000024, видаткова накладна №РН-0000024 та податкова накладна №24 на суму 6864 грн.;
- від 30.03.2015 року рахунок-фактура №СФ-0000027, видаткова накладна №РН-0000027 та податкова накладна №27 на суму 2640 грн.;
- від 31.03.2015 року рахунок-фактура №СФ-0000028, видаткова накладна №РН-0000028 та податкова накладна №28 на суму 3168 грн.;
- від 31.03.2015 року рахунок-фактура №СФ-0000029, видаткова накладна №РН-0000029 та податкова накладна №29 на суму 2640 грн.;
4. у квітні 2015 року позивачем здійснено 10 господарських операцій з поставки товарів за договором №1 від 01.01.2015 року, укладеним з ТОВ «Бердянські ковбаси», та №3 від 28.01.2015 року, укладеним з ПП «Дюкол», зі складанням документів:
- від 29.04.2015 року рахунок-фактура №СФ-0000039, видаткова накладна №РН-0000039 та податкова накладна №39 на суму 3000 грн.;
5. у травні 2015 року позивачем здійснено 9 господарських операцій з поставки товарів за договором №1 від 01.01.2015 року, укладеним з ТОВ «Бердянські ковбаси», та від 30.01.2015 року, укладеним з М'ясокомбінат «М'ясна традиція», зі складанням документів:
- від 15.05.2015 року рахунок-фактура №СФ-0000043, видаткова накладна №РН-0000043 та податкова накладна №43 на суму 6425,52 грн.;
- від 20.05.2015 року рахунок-фактура №СФ-0000045, видаткова накладна №РН-0000045 та податкова накладна №45 на суму 5001,60 грн.;
- від 21.05.2015 року рахунок-фактура №СФ-0000046, видаткова накладна №РН-0000046 та податкова накладна №46 на суму 4001,28 грн.;
- від 22.05.2015 року рахунок-фактура №СФ-0000047, видаткова накладна №РН-0000047 та податкова накладна №47 на суму 3501,12 грн.;
6. у червні 2015 року позивачем здійснено 2 господарські операції з ОСОБА_4, зі складанням документів:
- від 15.06.2015 року рахунок-фактура №СФ-0000050 на суму 902,88 грн.
З наданої ПП «Солвенсі» інформації, підтвердженої в акті перевірки, судом встановлено, що кількість господарських операцій позивача за кожен місяць не перевищувала 20 шт. на місяць, крім, січня, лютого, травня та червня 2015 року, в яких кількість господарських операцій позивача склала менше 10 шт. на місяць.
Суд зазначає, що інших видів послуг, таких як підготовка позивача до проведення перевірки, консультації та інші послуги згідно таблиць, позивачу не надавались, а тому ціна за надані послуги має визначатись в рамках бухгалтерського обслуговування фізичних осіб-підприємців, що є платниками ПДВ.
Отже, з кошторису ПП «Солвенсі», наведеного на офіційному сайті третьої особи вбачається (а.с.110-112 т.2), що надані послуги для позивача мали коштували 3500 грн. та 4500 грн. щомісячно в залежності від кількості господарських операцій на місяць - до 10 або до 20 штук.
Суд також враховує, що вартість послуг, приведених на сайті ПП «Солвенсі», зазначена в цінах станом на 2017 рік, а оплата послуг позивачем здійснювалась у 2015 році.
Надаючи оцінку цим обставинам, суд враховує, що вартість послуг, які надавались у 2015 році мала бути співрозмірна з мінімальною заробітною платою, яка складала з 01.01.2015 року по 31.08.2015 року (період здійснення платежів) - 1218 грн., тоді як у 2017 році мінімальна заробітна плата збільшена до 3200 грн.
Отже, з урахуванням рівня мінімальної заробітної плати, встановленої у 2017 році, вартість послуг, які надаються ПП „Солвенсі" приватним підприємцям з відповідним обсягом господарських операцій, як у позивача, становить 3500 - 4500 грн. на місяць. З цього випливає, що у 2015 році вартість послуг , які надавались ПП „Солвенсі" приватним підприємцям з відповідним обсягом господарських операцій, як у позивача, мала становити значно менше ніж 3500 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтоване завищення вартості послуг, які надались позивачу ПП „Солвенсі" в січні-червні 2015 року.
Як зазначено в листі Вищого адміністративного суду України "Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України" № 742/11/13-11 від 02.06.2011р., з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування … обов'язковому з'ясуванню підлягають, зокрема, обставини, що підтверджують рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами.
Поряд з цим, окрім мінімально необхідних згідно податкового законодавства документів суд має перевірити й інші документи та обставини, які мають підтвердити реальність виконання спірної операції, що відображена в податковому обліку.
Відповідно до частини 5 статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV (далі - Закон №996) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Як зазначено в статті 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Необхідною умовою для цього є факт придбання товарів (послуг) із метою їх використання в господарській діяльності. За відсутності факту придбання товарів (послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу витрат навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Визначальною має бути подія, підтверджена документально. При цьому, документи мають бути складені особою, діяльність якої, безумовно, здійснюється в межах правової відповідальності, яку можливо ідентифікувати, відповідальною за здійснення господарської операції та під час здійснення господарської операції.
Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази не свідчать про реальність господарських операцій в заявлених сумах між ФОП ОСОБА_3 та ПП «Солвенсі», на виконання яких вони складені, є такими, що не відповідають сутності та не несуть доказовості відносно змісту здійснених операцій. Результати, відображені у податковому обліку ФОП ОСОБА_3 по взаємовідносинам з ПП «Солвенсі» на суму 240000 грн. фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій учасників взаємовідносин.
Відповідно до пункту пункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Згідно з пунктом 177.4 статті 144 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:
- 177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;
- 177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);
обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;
- 177.4.3. суми податків, зборів, які пов'язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов'язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;
- 177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;
- 177.4.5. Не включаються до складу витрат підприємця:
витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;
витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;
витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею;
документально не підтверджені витрати;
Пунктом 177.2 статті 177 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця
Судом встановлено, що в порушення зазначених норм позивачем не було надано до перевірки документів, підтверджуючих формування показників податкової звітності у січні-червні 2015 року на суму наданих послуг 240000 грн.
Відповідно підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
На підставі пункту 123.1 статті 123 ПК України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суми податкового зобов'язання платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, податковий орган накладає на платника податків штраф.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно з частиною 2 статті 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 7 Закону №2464 єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами
Відповідно до пункту 3 частини 11 статті 25 Закону №2464 орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску
Відповідно до підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозд. 10 розд. XX ПК України об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 ПК України. Ставка збору складає 1,5% об'єкта оподаткування. При цьому нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 ПК України.
Підпунктом 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 ПК України передбачено, що платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов'язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.
В ході проведення перевірки фахівцями Новомосковської ОДПІ була надано запит позивачу про надання документів про рух коштів (а.с.77 т.2). В судовому засіданні 13.07.2017 року представник позивача визнала, що на запит перевіряючих, позивачем дійсно були надані не всі витребувані документи.
Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
На підставі пункту 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Згідно до пункту 121.1 статті 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.
Згідно з частиною 2 статті 25 Закону №2464 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.
Відповідно до частини 4 статті 25 Закону №2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
У зв'язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, сплачені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне підприємство "Солвенсі", про скасування рішення, податкових повідомлень-рішень, вимоги - відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 18 липня 2017 року.

Суддя М.В. Бондар