Справа № 826/9611/16
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 червня 2017 року № 826/9611/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Клименчук Н.М., розглянувши адміністративну справу та додані до неї матеріали, в письмовому провадженні

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м.Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

На підставі ч.6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що висновки податкового органу викладені в Акті перевірки від 25.02.2016 року № 460/26-56-12-01-17/НОМЕР_1 безпідставні та не обґрунтовані, а тому податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.06.2016 відкрито провадження у справі.

В порядку, встановленому статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України та Положенням про автоматизовану систему суду, затвердженого рішенням ради суддів України № 30 від 26.11.2010 року у зв'язку з припиненням повноважень судді, в провадженні якого перебувала адміністративна справа 826/19611/16, справу розподілено між суддями повторно.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.05.2017 року справу прийнято до провадження суддею Клименчук Н.М. та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

В судове засідання 29.05.2017 року з'явився представник позивача, позовні вимоги ним підтримано у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомлено, письмових заперечень з приводу заявленого позову не подано.

В судовому засіданні 29.05.2017 року на підставі ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження, на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Державною податковою інспекцією у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків фізичною особою ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

За результатами перевірки Державною податковою інспекцією у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві складно Акт від 25.02.2016 року №460/26-56-12-01-17/НОМЕР_1 (надалі - Акт перевірки).

Проведеною перевіркою встановлено допущення ОСОБА_1 порушень п.п. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб за період що перевірявся на загальну суму 1 128,00грн.

На підставі висновків Акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 18.03.2016 р. № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб всього в сумі 1 410,00грн., в тому числі за основним платежем в сумі 1 128,00грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 282,00грн.

Не погодившись із висновками податкового органу, викладеними у акті перевірки, а також із винесенням податкового повідомлення-рішення № від 18.04.2016 року позивачем подано скаргу до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, за результатом розгляду скарги ГУ ДФС у м. Києві 01.06.2016 р. прийнято Рішення №3758/м/26-15-10-02-16, яким податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Позивач вважає висновки Акту перевірки безпідставними, незаконними та такими, що не відповідають нормам податкового законодавства та фактичним обставинам справи та податкове повідомлення-рішення неправомірним, а тому звернувся до суду із відповідним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних міркувань.

Як вбачається із змісту Акту перевірки та письмових заперечень, підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугували висновки податкового органу, щодо не оподаткування позивачем доходу отриманого від продажу цінних паперів, що мало місце у 2014 році.

Зокрема, проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 у 2014 році отримано інвестиційний дохід від продажу корпоративних прав ПАТ «Промінвестбанк» в розмірі 7 520,00грн., однак документальних підтверджень понесених затрат не надано.

Згідно із пп. 164.2.9 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у пп. 165.1.2 і 165.1.40 п. 165.1 ст.165 цього Кодексу.

Порядок оподаткування інвестиційного прибутку регламентується пп. 170.2.2, пп. 170.2.6, п. 170.2. ст.170 Податкового кодексу України, яким встановлено, що до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного року, який оподатковується за ставкою, встановленою п. 167.1. статті 167 вищевказаного кодексу, тобто -15%, 17%.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного податкового року зменшена на суму інвестиційних збитків, понесеним платником податку протягом такого року (ст.170 Податкового Кодексу України). Інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат податку на придбання такого активу.

Згідно пп.170.2.1., п. 170.2. ст.170 кодексу України - облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку являється календарний рік.

Підпунктом 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу встановлено, що інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

До продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з: обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив; зворотного викупу або погашення інвестиційного активу його емітентом, який належав платнику податку; повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного капіталу емітента корпоративних прав, у разі виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента.

Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Згідно з пп.170.2.6 п. 170.2 ст.170 Податкового кодексу України до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Документами, що підтверджують фактично понесені витрати на попереднє придбання інвестиційного активу фізичною особою - платником податку, є договори купівлі-продажу корпоративних прав, касові документи при готівкових розрахунках через касу або розрахункові документи при безготівкових розрахунках.

Як вбачається із змісту заявленого позову, а також наданих суду доказів, між ОСОБА_1 та ПАТ «Промінвестбанк» 23.12.2014 року укладено договір № 09-3063/9-1 про обов'язковий викуп акцій, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 передано у власність ПАТ «Промінвестбанк» прості іменні акції в кількості 752 штук номінальною вартість 10грн/1шт.

Позивачем зазначено, що документація на підтвердження понесених ним витрат на придбання вказаних цінних парів у нього відсутня, із незалежних від нього причин.

Відповідно до Довідки від 15.02.2016року № 40-1/17-120, виданої ПАТ «Промінвестбанк», іменні акції в кількості 752 шт. загальною номінальною вартість 7520,00грн. придбано ОСОБА_1 протягом 1993-1998 років.

Також із змісту вказаної довідки вбачається, що копії касових документів, що підтверджують факт придбання акцій, не можуть бути надані у зв'язку із закінченням терміну їх зберігання.

З цього приводу суд зазначає наступне, пунктом 3 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Крім того, пунктом 6.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення № 88), зазначено, що первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси підлягають обов'язковій передачі до архіву.

Згідно з пунктом 6.6. Положення № 88 строк зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності в архіві підприємства, установи визначається згідно з нормативно-правовим актом з питань визначення строків зберігання документів, затвердженим центральним органом виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства.

Перелік типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5.

Крім того, порядок ведення обліку та терміни зберігання документів визначено Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-V із змінами і доповненнями (далі - Кодекс). Так, відповідно до пункту 44.1 статті 44 Кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 44.3 статті 44 Кодексу визначено, що платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1статті 44, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Як встановлено судом, та не спростовано відповідачем, витрати із придбання цінних паперів позивачем понесено у період з 1993 року по 1998 рік, що підтверджено довідкою від 15.02.2016року. Перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків фізичною особою ОСОБА_1

Враховуючи, що на час проведення перевірки 1095-денний термін, з моменту придбання цінних паперів минув, у позивача не було обов'язку щодо подальшого зберігання документації в підтвердження придбання цінних паперів ПАТ «Промінвестбанк».

Тоді, як надані позивачем Довідка від 15.02.2016року № 40-1/17-120 та копія Договору від 23.12.2014 року є достатніми доказами того, що позивачем не отримано прибутку від продажу цінних паперів у 2014 році.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи наведені обставини позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві 18.03.2016 р. № .

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Клименчук