Справа № 820/958/17
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків

27 липня 2017 р. Справа № 820/958/17

Харківський окружний адміністративний суд у колегіальному складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

суддів Заічко О.В., Мар`єнко Л.В.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Верещаки Н.В.,

представника відповідача Мазур Л.Б. (Міністерства оборони України),

представника третьої особи - Пилипенко М.М. (Харківський обласний військовий комісаріат),

представника третьої особи - Бересток Л.М. (Московський районний військовий комісаріат),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , Житлової комісії Харківського обласного військового комісаріату, Військової частини польова пошта НОМЕР_2 , треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та наказів, скасування частково наказів, зобов`язання вчинити певні дії, скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (від 10.07.2017 року № 01-25/23075), просить суд:

- визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення позивача - ОСОБА_1 , до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.06.2016 року №673 дисциплінарного стягнення пониження в посаді та скасувати наказ;

- визнати протиправним пункт 8 параграфа 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13 червня 2016 року №106 в частині призначення майора ОСОБА_1 , заступника військового комісара начальника мобілізаційного відділення Московського районного військового комісаріату міста Харкова старшим помічником начальника відділення персоналу штабу військової частини польова пошта НОМЕР_2 та скасувати наказ в цій частині;

- командиру військової частини польова пошта НОМЕР_2 провести перерахунок та виплату належного грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги у разі звільнення майору ОСОБА_1 з розрахунку посадового окладу 1086,00 грн.;

- скасувати п.4 рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 (протокол №2 від 24.02.2017 року) в частині зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (квартирної черги) майора ОСОБА_1 та членів його сім`ї;

- житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 поновити на квартирній черзі майора ОСОБА_1 та членів його родини - 3 особи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року по справі №820/958/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 про скасування частково наказів, зобов`язання вчинити певні дії, скасування рішення залучено Житлову комісію Харківського обласного військового комісаріату та Військову частину польова пошта НОМЕР_2 в якості відповідачів по справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29 червня 2017 року залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначено, що позивач, ОСОБА_1 , проходить військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 . У термін до липня 2016 року проходив військову службу на посаді заступника військового комісара начальника мобілізованого відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09 червня 2016 року №673 на майора ОСОБА_1 - заступника військового комісара начальника мобілізаційного відділення Московського районного військового комісаріату міста Харкова, накладено дисциплінарне стягнення пониження в посаді та призначено на посаду старшого помічника начальника відділення персоналу штабу військової частини польова пошта НОМЕР_2 (наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13 червня 2016 року №106).

Підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення "пониження в посаді" слугувало неналежне виконання та систематичне порушення з боку посадової особи Московського районного військового комісаріату міста Харкова майора ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків, а також відсутність результатів усунення посадовою особою Московського районного військового комісаріату міста Харкова майором ОСОБА_1 недоліків попередньої перевірки Харківського обласного військового комісаріату в термін з 29 квітня по 05 травня 2016 року та висновків з прорахунків у своїй діяльності, про що зазначено в наказі Військової частини НОМЕР_1 від 09.06.2016 року №673 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Позивач не погоджується з оскаржуваним наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.06.2016 року №673 в частині накладення на майора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення пониження в посаді та наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13 червня 2016 року №106 в частині призначення майора ОСОБА_1 старшим помічником начальника відділення персоналу штабу військової частини польова пошта НОМЕР_2 , з наступних причин: після накладення на позивача дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність» (липень 2015 року) 15 листопада 2015 року на ОСОБА_1 складена позитивна службова характеристика з рекомендацією щодо призначення позивача на вищу посаду; за результатами проведення перевірки Харківським обласним військовим комісаріатом Московського РВК у термін з 29 квітня по 05 травня 2016 року на позивача - ОСОБА_1 у травні 2016 року командиром Військової частини НОМЕР_1 повторно накладено дисциплінарне стягнення у вигляді "попередження про неповну службову відповідність», з моменту якого до накладення дисциплінарного стягнення «пониження в посаді» не пройшов передбачений Дисциплінарним статутом Збройних Сил України строк в один рік, чим також порушено вимоги статті 102 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Позивачем вказано, що копію акта перевірки Харківського ОВК від 07 травня 2016 року, а також копію відповідного наказу про накладення за результатами такої перевірки на позивача стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність позивач особисто під підпис не отримував, а тому фізично не міг усунути вказані в зазначеному акті перевірки недоліки; командиром до позивача застосовано дисциплінарне стягнення "попередження про неповну службову відповідність" два рази (у липні 2015 року та у травні 2016 року), що також суперечить положенням ст.102 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, оскільки такий вид стягнення як "попередження про неповну службову відповідність" може бути застосоване по відношенню до військовослужбовця одноразово; фактично за одне порушення, командиром військової частини НОМЕР_1 протягом одного місяця накладено на позивача два види дисциплінарного стягнення: у травні 2016 - "попередження про неповну службову відповідність", а також у червні 2016 року застосовано такий вид дисциплінарного стягнення як "пониження в посаді", що не відповідає положенням ст.91 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; накладення на позивача ОСОБА_1 рішенням командування військової частини дисциплінарного стягнення як «пониження в посаді» відбулося без проведення службового розслідування, яке в силу положень пункту 4.20 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, а також статті 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, є передумовою накладення такого стягнення; оскаржувані накази командира військової частини НОМЕР_1 від 09.06.2016 року №673 та наказ від 13 червня 2016 року №106 не доведені до відома позивача під його підпис відповідальними за це посадовими особами військової частини НОМЕР_1 , що також є порушенням статті 97 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; оскаржуваний наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13 червня 2016 року №106 винесено в момент знаходження позивача ОСОБА_1 , у щорічній відпустці (рапорт позивача від 07.06.3016 року (Вх. 2552) та наказ військового комісара Московського РВК №46 від 07.06.2016 року); службова картка позивача не містить обов`язкових відомостей щодо накладеного на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення "пониження в посаді", що також є порушенням положень ст.104 - 106 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; у висновках актів перевірок Харківського ОВК від 07.05.2016 року та 07.06.2016 року, окрім іншого, зазначено про порушення позивачем вимог статей 16, 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, які визначають обов`язки командирів, тоді як позивач на той час перебував на посаді заступника військового комісара начальника мобілізаційного відділення Московського РВК.

Окрім того, в результаті призначення позивача на нижчу посаду та переведенням до іншої військової частини НОМЕР_2 , рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 (протокол №2 від 24.02.2017 року) ОСОБА_1 як військовослужбовця та членів його сім`ї знято з квартирної черги, що позбавило його права на отримання житлової площі в Харківському гарнізоні, гарантованого Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також наказом командира в/ч від 21.07.2016 року №208 зменшено суму посадового окладу з 1 086,00 грн. на 1 030,00 грн.

Таким чином, посилаючись на положення Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних сил України», Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 та Інструкції «Про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170, позивач вважає, що при накладенні на нього дисциплінарного стягнення «пониження в посаді», зокрема, реалізації та виконання даного дисциплінарного стягнення порушено його права та інтереси як військовослужбовця.

У зв`язку з вищевказаним позивач просить суд визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, скасувати оскаржувані накази від 09.06.2016 року №673 та від 13 червня 2016 року №106, здійснити та провести перерахунок, виплату позивачу різниці суми грошового забезпечення, а також скасувати ухвалене на засіданні Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 рішення щодо зняття позивача з квартирного обліку як такого, що потребує поліпшення житлових умов (квартирної черги) та зобов`язати житлову комісію поновити позивача та членів його сім`ї на квартирній черзі.

У судовому засіданні позивач та його уповноважений представник вимоги адміністративного позову підтримали з підстав, викладених у позові, та просили суд адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача Міністерства оборони України, проти задоволення вимог адміністративного позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 , у судове засідання не з`явився, про дату, час, місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином у відповідності до вимог КАС України. Проти задоволення позовних вимог заперечував, через канцелярію суду надав письмові заперечення на адміністративний позов, в обґрунтування яких зазначив, що оскаржувані накази командира військової частини НОМЕР_1 від 09.06.2016 року №673 та від 13 червня 2016 року №106 винесені відповідачем на підставі та у межах повноважень, передбачених Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, у спосіб, що визначений чинним законодавством України, а тому відсутні підстави для їх скасування, у зв`язку з чим просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, представник ІНФОРМАЦІЯ_5 при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Представники відповідачів Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , Військової частини польова пошта НОМЕР_2 , у судове засідання не з`явилися, про дату, час, місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином у відповідності до вимог КАС України, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, наявних у матеріалах справи. Жодних письмових клопотань про відкладення розгляду справи чи перенесення до канцелярії суду не надавали. Своєї правової позиції з приводу вимог адміністративного позову не зазначили, письмових заперечень проти задоволення адміністративного позову від представників відповідачів до канцелярії суду також не надходило.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач майор ОСОБА_1 (код НОМЕР_3 ) з 1993 року перебуває на військовій службі (а.с. 13).

До липня 2016 року позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника військового комісара начальника мобілізованого відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 14).

На виконання наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 від 05.06.2016 року, в період з 05.06.2016 року по 06.06.2016 року, з метою з`ясування обставин та наслідків, умов та причин, часткового зниження спроможностей виконання завдань за призначенням, відповідною комісією Харківського обласного військового комісаріату проведено перевірку стану справ у Московському районному військовому комісаріаті м. Харкова.

За результатами проведеної перевірки складено відповідний акт проведення перевірки стану справ у Московському районному військовому комісаріаті м. Харкова від 07 червня 2016 року, затверджений військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_6 . У висновках вказаного акту перевірки зазначено про виявлені у ході проведення перевірки численні порушення щодо стану організації посадовими особами військового обліку призовників та проведення призову громадян на строкову військову службу по мобілізації на особливий період, відпрацювання та ведення мобілізаційних документів, стану військового обліку та призначення офіцерів запасу, обліку військовозобов`язаних старшинського, сержантського і рядового складу, ведення військового обліку та призначення техніки національної економіки по підприємствам, установам та організаціях району, окрім того також зазначено, що недоліки виявлені під час проведення навчань свідчать про порушення під час виконання своїх службових обов`язків та вкрай незадовільну роботу з боку посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 , зокрема, майора ОСОБА_1 , який не здійснив заходів щодо забезпечення роботи підпорядкованих йому осіб з вищевказаних питань (а.с. 23 36).

На підставі вказаного акту перевірки стану справ у Московському районному військовому комісаріаті м. Харкова від 07 червня 2016 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 надіслано супровідним листом разом із копією акту перевірки командиру військової частини НОМЕР_1 письмове клопотання від 07 червня 2016 року №44 "Д" про накладення на майора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення "пониження в посаді" відповідно до статті 68 п."Д" Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (а.с. 20 22).

Матеріалами адміністративної справи також підтверджено (копія витягу з наказу від 09.06.2016 року), що у зв`язку з неналежним виконанням військовослужбовцем (у т.ч. позивачем) своїх службових обов`язків, порушення вимог статей 16, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України в частині зобов`язання виконання службових обов`язків, які визначаються статутами Збройних сил України, а також відповідними керівними документами, пункту 14 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 2013 року №389, в частині неготовності військового комісаріату до проведення заходів мобілізації на території відповідальності з метою недопущення подібних випадків надалі та у відповідності до вимог статей 45, 68 Дисциплінарного статуту, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09 червня 2016 року №673 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» окрім інших, накладено дисциплінарне стягнення на позивача - заступника військового комісара начальника мобілізованого відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , майора ОСОБА_1 у вигляді «пониження в посаді» (а.с. 17 - 19).

Як свідчать матеріали адміністративної справи, у порядку виконання накладеного вищезазначеного дисциплінарного стягнення наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13 червня 2016 року №106 серед іншого, позивача майора ОСОБА_1 , заступника військового комісара начальника мобілізаційного відділення Московського районного військового комісаріату міста Харкова, призначено на нижчу посаду старшого помічника начальника відділення персоналу штабу військової частини польова пошта НОМЕР_2 (а.с. 42).

20 липня 2016 року після прибуття з чергової відпустки, майору ОСОБА_1 військовим комісаром Московського районного військового комісаріату міста Харкова вручено припис щодо його вибуття до іншої в/ч військової частини польова пошта НОМЕР_2 міста Торецьк Донецької області для подальшого проходження військової служби на іншій посаді: посаді старшого помічника начальника відділення персоналу штабу.

Копії акта перевірки від 07 червня 2016 року, наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 09 червня 2016 року №673, від 13 червня 2016 року №106 позивач отримав лише у лютому 2017 року (а.с. 15 - 16).

Як зазначено позивачем та підтверджено матеріалами адміністративної справи, в результаті призначення позивача на нижчу посаду, наказом командира в/ч пп НОМЕР_2 від 21.07.2016 року №208, позивачу встановлено менший посадовий оклад у розмірі 1 030,00 грн., тоді як на посаді заступника військового комісара начальника мобілізованого відділення Московського районного військового комісаріату міста Харкова складав 1 086,00 грн. (довідка №60/1 від 18.01.2016 року) (а.с. 44).

Згідно з копією витягу з протоколу №2 засідання житлової комісії Харківського обласного військового комісаріату від 24 лютого 2017 року, у зв`язку з переведенням майора ОСОБА_1 до іншої військової частини НОМЕР_2 , членами житлової комісії проголосовано та ухвалено на порядку денному відповідне рішення про зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (квартирної черги) майора ОСОБА_1 та членів його родини (а.с. 46).

За таких підстав позивач вважає, що видані командиром військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) оскаржувані накази від 09.06.2016 року №673 в частині накладення дисциплінарного стягнення пониження в посаді на майора ОСОБА_1 та від 13 червня 2016 року №106 в частині призначення майора ОСОБА_1 , заступника військового комісара начальника мобілізаційного відділення Московського районного військового комісаріату міста Харкова старшим помічником начальника відділення персоналу штабу військової частини польова пошта НОМЕР_2 , є протиправними і підлягають скасуванню, оскільки рішення про його пониження в посаді приймалося передчасно та упереджено, без з`ясування всіх обставин, неврахування його позитивної характеристики від 15.11.2015 року, без проведення службового розслідування та з порушенням, передбачених законодавством строків, встановленого порядку накладення відповідного дисциплінарного стягнення «пониження в посаді», а також відсутністю належних доказів своєчасного ознайомлення, надання позивачу копій наказів та інших документів, як наслідок, призвело до порушення прав у т.ч. майнових інтересів позивача як військовослужбовця, а також членів його родини.

Вважаючи незаконним, необґрунтованим та протиправним рішення відповідачів, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом.

По суті спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень пункту 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

У розумінні статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з частинами першої та другої статті 5 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці, резервісти та військовозобов`язані поділяються на рядовий склад, сержантський і старшинський склад та офіцерський склад; офіцерський склад, зокрема на старший офіцерський склад, до якого віднесено військове звання «майор».

Колегією суддів встановлено та не оспорювалося представниками сторін у справі, що позивач ОСОБА_1 має військове звання «майор», а отже, відноситься до старшого офіцерського складу.

Частиною 1 статті 3 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, Закони України Про оборону України, Про Збройні Сили України, Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Зокрема, сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Закон України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі за текстом - Дисциплінарний статут), дія якого поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

У розумінні статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Так, згідно з положеннями статей 11 та 12 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 68 Дисциплінарного статуту визначено види дисциплінарних стягнень, що мажуть бути накладені на старших офіцерів, а саме: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Так, положеннями статті 83 Дисциплінарного статуту передбачено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Відповідно до частини третьої статті 5 Дисциплінарного статуту, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Як зазначено в акті проведення Харківським ОВК перевірки стану справ у Московському районному військовому комісаріаті м. Харкова від 07 червня 2016 року та оскаржуваному наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 09 червня 2016 року №673, у термін з 29 квітня по 05 травня 2016 року Харківським ОВК у Московському РВК проведена перевірка, проте висновки з прорахунків у своїй службовій діяльності майором ОСОБА_1 та майором ОСОБА_2 не зроблено, недоліки не усунуто, що призвело до порушення законодавства та незабезпечення вказаними особами належної організації діяльності відділень Московського РВК, і слугувало підставою для накладення дисциплінарного стягнення «пониження в посаді» на офіцерів (у т.ч. на позивача).

Як свідчать матеріали адміністративної справи, комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 в період з 29.04.2016 року по 05.05.2016 року дійсно провадилася перевірка стану справ у Московському районному військовому комісаріаті міста Харкова, за результатами якої складено акт перевірки від 07 травня 2016 року, у висновках якого зазначено про невиконання позивачем та іншими посадовими особами Московського районного військового комісаріату міста Харкова плану призову на строкову військову службу та військову службу під час мобілізації у 2015 року про незабезпечення належного внутрішнього порядку, військової дисципліни та обліку військовозобов`язаних.

У результаті проведення перевірки за клопотанням комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача, заступника військового комісара начальника мобілізованого відділення Московського районного військового комісаріату міста Харкова майора ОСОБА_1 згідно п."г" ст.68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення як "попередження про повну службову невідповідність".

Проте, матеріали справи не містять копії відповідного наказу командира Військової частини НОМЕР_1 "Про накладення на позивача дисциплінарного стягнення як "попередження про повну службову невідповідність", а також доказів особистого ознайомлення позивача під його підпис із таким наказом та актом перевірки від 07 травня 2016 року.

Представник Військової частини НОМЕР_1 будь-яких пояснень із цього приводу разом із копією вказаного наказу до суду не надавав.

В оскаржуваному наказі також зроблено акцент на неналежному виконанні позивачем вимог керівних документів, визначених службових обов`язків та розпоряджень старших начальників та йде посилання на проведену раніше перевірку посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 в Московському районному військовому комісаріаті міста Харкова у термін з 29 квітня по 05 травня 2016 року, оформлених актом перевірки від 07.05.2016 року, за результатами якої позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення "попередження про повну службову невідповідність" відповідних висновків, по якій з прорахунків у своїй службовій діяльності посадовими особами, як майором ОСОБА_1 та майором ОСОБА_2 недоліків попередньої перевірки не усунуто, що на думку командира військової частини НОМЕР_1 призвело до незабезпечення вказаними особами належної організації діяльності відділень Московського районного військового комісаріату міста Харкова (а.с. 18).

Тобто, як зазначено командиром військової частини НОМЕР_1 в оскаржуваному наказі від 09.06.2016 року №673 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", фактично підставою для накладення на позивача оскаржуваними наказами такого виду дисциплінарного стягнення як "пониження в посаді" слугувало те, що на момент проведення наступної перевірки, оформленої актом від 07.06.2016 року, позивач не виправив своєї поведінки після проведення попередньої перевірки, оформленої актом від 07.05.2016 року та накладення на позивача стягнення у вигляді "попередження про неповну службову відповідність" (наказ від 10.05.2016 року).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками відповідача військової частини НОМЕР_1 , вважає їх протиправними, безпідставними та необґрунтованими, з цього приводу вважає за потрібне зазначити наступне.

Згідно зі статтею 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (в редакції від 05.02.2015 року), в разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту, під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Аналізуючи вищезазначене, слід зазначити, що командир, приймаючи рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності надає оцінку обставинам скоєння правопорушення, ступеню вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Обираючи вид дисциплінарного стягнення, командир повинен надати оцінку, по-перше, характеру та обставинам вчинення правопорушення; по-друге, наявності наслідків вчиненого правопорушення; по-третє, попередньої поведінки військовослужбовця; а також тривалості військової служби та рівню знань про порядок служби.

Таким чином, лише наявність усіх перелічених складових впливає на визначення ступеня вини правопорушника, відповідно, на визначення виду дисциплінарного стягнення.

Як встановлено судом, за результатами проведення перевірки Харківським обласним військовим комісаріатом Московського РВК у термін з 29 квітня по 05 травня 2016 року на позивача ОСОБА_1 у травні 2016 року командиром Військової частини НОМЕР_1 наказом від 10.05.2016 року №545 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді "попередження про неповну службову відповідність», про що зроблено запис у службовій картці позивача (а.с. 39).

Колегія суддів зазначає, що представником Військової частини не надано до суду копії наказу від 10.05.2016 року №545.

У статті 91 Дисциплінарного статуту зазначено про заборону за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень або поєднувати одне стягнення з іншим, накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість покарання безпосередньо винних осіб.

У ході дослідження змісту актів перевірки Харківського обласного військового комісаріату Московського РВК від 07.05.2016 року та від 07.06.2016 року виявлено, що зміст останніх щодо виявлених порушень з боку посадових осіб Московського РВК є ідентичними, а у висновках актів йдеться про одні й ті самі правопорушення, які на думку відповідача, допущені позивачем та іншими посадовими особами Московського РВК.

Таким чином, командиром Військової частини НОМЕР_1 за одне й те саме правопорушення фактично накладено на позивача два види дисциплінарних стягнення з інтервалом в один місяць, а саме: дисциплінарне стягнення "попередження про повну службову невідповідність" (травень 2016 року), а також дисциплінарне стягнення "пониження в посаді" (червень 2016 року), що суперечить та не відповідає положенням статті 91 Дисциплінарного статуту.

Представник Військової частини НОМЕР_1 не надав жодних пояснень з цього приводу та доказів на спростування вищевказаних обставин.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в актах перевірки Харківським ОВК від 07.05.20916 року та від 07.06.2016 року зазначено про порушення в т.ч. позивачем, у т.ч. ст.59 Статуту внутрішньої служби ЗС України, яка визначає обов`язки командира (начальника), тоді як на момент вказаних вище перевірок (акт від 07.05.2016 року та 07.06.2016 року) позивач проходив службу, перебуваючи на посаді заступника військового комісара начальника мобілізаційного відділення, здійснюючи свої функціональні обов`язки відповідав за роботу та готовність мобілізаційного відділення, визначені Положенням "Про Московський районний військовий комісаріат", затвердженим Харківським обласним військовим комісаром.

Матеріали справи не містять копію наказу про залишення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки військового комісара та виконання обов`язків на момент проведення відповідної перевірки.

Згідно з ст.16 Статуту внутрішньої служби ЗС України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до функціональних обов`язків, затверджених Положенням "Про ІНФОРМАЦІЯ_2 ", заступник військового комісара начальник мобілізаційного відділення відповідає за повноту розробки документів плану проведення мобілізації, за виконання заходів оповіщення та поставки мобілізаційних ресурсів у військовій частині та ін.

Проте, недоліки з питань, за які відповідає заступник військового комісара начальник мобілізаційного відділення (позивач ОСОБА_1 ) в актах перевірки Харківським РВК від 07 травня 2016 року та від 07 червня 2016 року не вказані. Окрім того, жодного недоліку стосовно роботи мобілізаційного відділення акти перевірок не містять.

Представником Військової частини НОМЕР_1 не зазначено протилежного та не надано до суду відповідних доказів на спростування зазначеного.

Щодо повторності накладення на позивача ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді «попередження про неповну службову невідповідність», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як підтверджено матеріалами адміністративної справи, 14 липня 2015 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №359 «Про підсумки виконання п`ятої черги часткової мобілізації» з причин неналежного виконання положень ст.16 Статуту ВС ЗСУ та ч.2 п.1 Положення про військові комісаріати, на позивача - майора ОСОБА_1 , вже накладалося дисциплінарне стягнення у вигляді «попередження про неповну службову невідповідність», про що зроблено відповідний запис у розділі «стягнення» службової картки позивача, який на той час перебував на посаді заступника військового комісара начальника мобілізованого відділення Московського районного військового комісаріату міста Харкова (а.с. 39).

Положеннями статті 102 Дисциплінарного статуту (в редакції від 05.03.2015 року, яка діяла на момент накладення на ОСОБА_1 вказаного дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність») передбачено, що попередження про неповну службову відповідність застосовується одноразово і накладається наказом посадової особи, якій цим Статутом надано таке право.

Якщо протягом року після накладення цього стягнення військовослужбовець не виправив своєї поведінки зразковим виконанням військового обов`язку і стягнення не відіграло своєї ролі, командир приймає рішення про переміщення військовослужбовця на нижчу посаду чи звільнення з військової служби. Подання відповідних документів здійснюється в установленому порядку.

З положень даної статті випливає, що роль та мета дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність» полягає в тому, щоб військовослужбовець, на якого накладено таке стягнення, протягом встановленого строку в один рік повинен виправити свою поведінку зразковим виконанням свого військового обов`язку, на підтвердження чого складається на військовослужбовця службова позитивна характеристика.

Також вказана стаття регулює питання та встановлює строк для реалізації мети дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність», який складає один рік.

У випадку якщо ж стягнення не відіграло своєї ролі та військовослужбовець не виправив своєї поведінки за рік - командир приймає рішення про переміщення військовослужбовця на нижчу посаду чи звільнення з військової служби.

Судом встановлено, що на підтвердження того, що позивачем виправлено поведінку протягом встановленого строку, на майора ОСОБА_1 15 листопада 2015 року складена позитивна службова характеристика, затверджена рішенням ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_3 , у тексті якої йдеться про те, що "за час проходження військової служби майор ОСОБА_1 зарекомендував себе добросовісним, з високим почуттям відповідальності, дисциплінованим офіцером, добрим керівником та організатором. Обов`язки по займаній посаді виконує сумлінно. Грамотний офіцер, Статути Збройних Сил України, керівні документи, що регламентують службову діяльність знає, службову діяльність організовує планово, рішення приймає оперативно, та завдання виконує своєчасно".

У висновку характеристики також зазначено про відповідність позивача займаній посаді заступника військового комісара начальника мобілізованого відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 та можливість призначення на посаду військового комісара (а.с. 40).

Окрім того, матеріали справи містять копії оцінних карток військовослужбовця майора ОСОБА_1 за період 01.12.2008 року по 23.10.2009 року, з 01.11.2009 року по 01.11.2010 року, 01.11.2010 року по 01.11.2011 року, з 01.11.2011 року по 01.11.2012 року, з 01.11.2012 року по 01.11.2013 року, зміст яких вказує на те, що за критеріями службової діяльності позивач зарекомендував себе позитивно та займаній посаді відповідає.

Колегія суддів зауважує, що в силу положень статті 102 Дисциплінарного статуту (в редакції від 05.03.2015 року), попередження про неповну службову відповідність застосовується одноразово, проте командиром військової частини НОМЕР_1 у порушення вимог вказаної статті застосовано до позивача два рази дисциплінарне стягнення "попередження про повну службову невідповідність" (у липні 2015 року та у травні 2016 року).

Доказів протилежного до суду не надано.

З приводу доказів ознайомлення позивача з оскаржуваними наказами та іншими матеріалами щодо накладення на позивача як військовослужбовця дисциплінарного стягнення «пониження в посаді», суд зазначає наступне.

Положеннями статті 97 Дисциплінарного статуту передбачено, що про накладені дисциплінарні стягнення оголошується офіцерському складу та військовослужбовцям військової служби за контрактом - особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення.

Крім того, дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в письмовому наказі. Оголошувати дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.

Одночасно, у ст.100 Дисциплінарного статуту зазначено, що пониження в посаді військовослужбовців, пониження у військових званнях здійснюються за наказом того командира, якому надано право призначати на ці посади та присвоювати військові звання.

Тобто, положеннями даної статті Дисциплінарного статуту визначено перелік способів ознайомлення офіцерського складу та військовослужбовців військової служби за контрактом про накладені на них командиром дисциплінарні стягнення, а саме: 1) особисто офіцеру чи військовослужбовцю, 2) оголошення у письмовому наказі (розпорядженні), 3) оголошення на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) вчинившого правопорушення військовослужбовця.

При цьому, колегія суддів зазначає, що обрання командиром та реалізації передбаченого законодавством способу оголошення про накладене стягнення у письмовому наказі (розпорядженні), в обов`язковому порядку передбачає ознайомлення командиром офіцера з винесеним у відношенні нього наказом/розпорядженням та іншими матеріалами (актами роботи комісії, актами перевірок комісії, а також матеріалами службового розслідування, та ін.) під його особистий підпис на самому наказі чи витязі з нього із зазначенням дати ознайомлення, що може слугувати належним доказом підтвердження факту такого ознайомлення.

Як свідчать матеріали справи, позивач майор ОСОБА_1 , начальник мобілізаційного відділення Московського районного військового комісаріату міста Харкова, з 13 червня 2016 року по 16 липня 2016 року перебував у щорічній відпустці терміном 26 діб, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу з наказу військового комісара Московського районного військового комісаріату від 07 червня 2016 року №46. Наказом військового комісара Московського РВК від 04 липня 2016 року №56 продовжено термін чергової відпустки позивача на 6 діб з 11 липня по 16 липня 2016 року у зв`язку з його хворобою.

Згідно з витягом із наказу військового комісара Московського РВК від 18.07.2016 року №64 на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13.06.2016 року №106, майор ОСОБА_1 приступив до здачі справ та посади у строк з 18.07.2016 року по 20.07.2016 року.

Згідно з витягом із наказу військового комісара Московського РВК від 20.07.2016 року №65, майор ОСОБА_1 справу здав і вибув до нового місця служби. З 20 липня 2016 року виключено зі списків особового складу Московського РВК міста Харкова.

21 липня 2016 року позивач майор ОСОБА_1 , старший помічник начальника відділення персоналу штабу як військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_2 , прибув до складу сил та засобів ОТУ "Донецьк", які залучаються та беруть безпосередньо участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей для виконання службових (бойових) завдань (витяг із наказу командира ОТУ "Донецьк" (по стройовій службі) від 30.07.2016 року №214).

30 жовтня 2016 року позивач прибув до складу сил та засобів оперативно - тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_7 " 53 окремої механізованої бригади (військової частини польова пошта НОМЕР_2 ) (витяг із наказу командира оперативно - тактичного угрупування "Луганськ" від 01.11.2016 року №309).

Згідно з витягом із наказу командира ОТУ "Донецьк" (по стройовій службі) від 14.11.2016 року №323, з 01.11.2016 року позивач вибув зі складу сил та засобів ОТУ "Донецьк", які залучаються та беруть участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових (бойових) завдань до місця постійної дислокації.

Відповідно до відпускного квитка військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 15.02.2017 року №58, позивач майор ОСОБА_1 у період з 20.02.2017 року по 22.03.2017 року перебував у щорічній відпустці. 23.03.2017 року повернувся до військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

Як свідчать матеріали адміністративної справи та зазначено позивачем у позовній заяві, 20 липня 2016 року після прибуття з відпустки, позивачу військовим комісаром Московського РВК міста Харкова вручено припис щодо вибуття для подальшого проходження військової служби в м. Торецьк Донецької області до іншої військової частини польова пошта НОМЕР_2 та займання більш нижчої (від попередньої) посади. Проте, разом з приписом позивач не отримав жодних копій відповідних наказів та/або витягів з них, чи інших документів, які б вказували на причини його пониження в посаді. Доказів протилежного до суду не надано.

У наданих до суду письмових запереченнях представник Військової частини НОМЕР_1 наголошував на належне та своєчасне сповіщення майора ОСОБА_1 про накладення на нього дисциплінарного стягнення «пониження в посаді», стверджуючи при цьому, що командуванням військового комісаріату наказ від 09.06.2016 року №673 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» доведено до відома начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_5 майора ОСОБА_2 . Також зазначено, що відповідний витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13.06.2016 року №106 про переміщення позивача на нижчу посаду у порядку виконання дисциплінарного стягнення направлено військовою частиною НОМЕР_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 14.06.2016 року телеграмою №1314/61/1743 засобами автоматизованої системи управління «Дніпро».

Колегія суддів зазначає, що оскаржуваними наказами від 09.06.2016 року №673 та від 13.06.2016 року №106 дисциплінарне стягнення «пониження в посаді» накладено на майора ОСОБА_1 та начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Московського РВК м. Харкова майора ОСОБА_2 .

У п.3 наказу від 09.06.2016 року №673 зазначено про обов`язок доведення такого наказу до посадових осіб військової частини НОМЕР_1 в частині, що їх стосується.

Тобто, представник відповідача фактично вказує на доведення до відома оскаржуваних наказів лише одному офіцеру майору ОСОБА_2 , тим самим підтверджує та не спростовує факт часткового та вибіркового виконання посадовими особами Військової частини НОМЕР_1 своїх службових обов`язків щодо ознайомлення з наказами від 09.06.2016 року №673 та від 13.06.2016 року №106 та не заперечує відсутності доказів особистого ознайомлення під підпис позивача майора ОСОБА_1 , з оскаржуваними ним наказами, як того передбачають положення статті 97 Дисциплінарного статуту.

Представником Військової частини НОМЕР_1 не надано доказів на спростування того, що позивач із наказами про накладене дисциплінарного стягнення «пониження в посаді» зміг особисто ознайомитися тільки 20.02.2017 року після свого письмового звернення до командування військової частини НОМЕР_1 .

Окрім того, положеннями статті 98 Дисциплінарного статуту також передбачено, що під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Як зазначалося колегією суддів раніше, позивач у період з 13 червня 2016 року по 16 липня 2016 року перебував у щорічній відпустці.

Тобто, оскаржуваний наказ від 13.06.2016 року №106 «Про призначення майора ОСОБА_1 на нижчу посаду» винесено в момент перебування позивача у щорічній відпустці (з 13.06.2016 року по 16.07.2016 року включно), що вказує на порушення командиром Військової частини НОМЕР_1 процедури та порядку накладення на позивача дисциплінарного стягнення «пониження в посаді", порушення його прав та неналежне виконання посадовими особами Військової частини НОМЕР_1 вимог Дисциплінарного статуту Збройних сил України, про що судом також зазначалося в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року по справі № 820/958/17, якою залишено без задоволення клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду. Ухвала набрала законної сили.

Колегія суддів не приймає до уваги копію супровідного листа від 14 червня 2016 року №1314/61/1743 як належний доказ направлення до Московського РВК витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 13 червня 2016 року №106 та повідомлення позивача про накладення на нього дисциплінарного стягнення "пониження в посаді" (а.с. 42), на який посилається у своїх письмових запереченнях представник Військової частини НОМЕР_1 , оскільки в листі йде мова про інший наказ - наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 10.05.2016 року №106.

Окрім того, матеріали справи містять лист Московського районного військового комісаріату від 19.04.2017 року №615, яким підтверджено, що станом на 19.04.2017 року акт перевірки від 07.06.2016 року ІНФОРМАЦІЯ_3 до Московського РВК не надходив.

Представником Військової частини НОМЕР_1 не надано будь-яких пояснень із цього приводу, як і не надав жодних належних доказів своєчасного ознайомлення командиром Військової частини НОМЕР_1 особисто майора ОСОБА_1 з оскаржуваними наказами про накладення на нього дисциплінарного стягнення «пониження в посаді», витягами з наказів, актом перевірки комісії та ін. документів у строки, передбачені Дисциплінарним статутом.

А тому колегія суддів вважає твердження представника Військової частини НОМЕР_1 у цій частині необґрунтованими, безпідставними та спростованими матеріалами справи.

Представником Військової частини НОМЕР_1 не надано будь-яких пояснень із цього приводу, як і не надано жодних доказів на спростування вказаного.

З приводу твердження представником Військової частини НОМЕР_1 щодо необов`язкового характеру проведення службового розслідування як передумови накладення командиром відповідного дисциплінарного стягнення на офіцерів та військовослужбовців, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 84 Дисциплінарного статуту (в редакції від 05.03.2015 року, яка діяла на час накладення на позивача оскаржуваними наказами дисциплінарного стягнення «пониження в посаді»), прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а в разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині). Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування.

Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення ст. 85 Дисциплінарного статуту).

У силу положень статті 86 Дисциплінарного статуту, після розгляду командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) визначено Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 року №82 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 30 березня 2004 року за №385/8984.

Зокрема, п.2.1 вказаної Інструкції (в редакції від 22.01.2016 року) передбачено, що службове розслідування проводиться в т.ч. у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини.

Слід також зазначити, що в силу положень п.2.1 вказаної Інструкції, службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.

З аналізу вказаних норм випливає, що перед прийняттям командиром відповідного рішення про накладення на свого підлеглого дисциплінарного стягнення проводиться службове розслідування, сутність якого полягає в уточненні причин та умов, що сприяли тому чи іншому правопорушенню та встановленні ступеня вини посадових осіб.

Колегія суддів зауважує, що враховуючи ступніть негативних наслідків для офіцера в результаті накладеного на нього такого виду дисциплінарного стягнення як «пониження в посаді» (пониження в посаді, зменшення розміру посадового окладу), враховуючи положення п.2.1 вказаної Інструкції №82 та ст.ст.84 - 86 Дисциплінарного статуту, проведення службового розслідування є необхідною передумовою накладення вказаного дисциплінарного стягнення, оскільки спрямоване на виявлення тих чи інших причин, що сприяли (могли сприяти) вчиненому особою правопорушенню. Окрім того, службове розслідування з-поміж іншого, надає змогу встановити ступінь вини посадових осіб у вчиненому правопорушенні. А результати проведеного відповідними посадовими особами службового розслідування можуть вплинути на вид накладеного на військовослужбовця дисциплінарного стягнення.

Слід також зазначити, що в силу положень пункту 4.20 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за №438/16454 (в редакції від 25.03.2016 року) (надалі за текстом - Інструкція №170), якщо протягом року після накладення попередження про неповну службову відповідність військовослужбовець не виправив своєї поведінки і стягнення не відіграло своєї ролі, командир військової частини приймає рішення про переміщення військовослужбовця на нижчу посаду чи звільнення з військової служби. Реалізація цього рішення проводиться в порядку, визначеному законодавством.

Реалізація рішення в дисциплінарному порядку здійснюється шляхом накладення дисциплінарних стягнень "пониження в посаді" або "звільнення з військової служби за службовою невідповідністю" посадовими особами, визначеними Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Підставою для цього рішення є клопотання командира військової частини з наданням матеріалів службового розслідування та інших документів, що підтверджують факти нових правопорушень і порушень військової дисципліни, вчинених військовослужбовцем після попередження про неповну службову відповідність.

Клопотання командира військової частини з підтверджуючими документами подаються безпосередньо посадовій особі, яка має право накладати ці дисциплінарні стягнення, щоб забезпечити його своєчасне накладення у строки, визначені статтею 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

З положень вказаного пункту Інструкції №170 слідує, що реалізація рішення про переміщення військовослужбовця на нижчу посаду проводиться в законодавчо визначеному порядку, зокрема, шляхом накладення на винну особу (військовослужбовця) дисциплінарного стягнення як "пониження в посаді", підставою для якого є відповідне клопотання командира військової частини з наданням матеріалів проведеного посадовими особами службового розслідування та інших підтверджуючих документів щодо вчинення військовослужбовцем нових правопорушень і порушень військової дисципліни, після його попередження про неповну службову відповідність.

Таким чином, накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення "пониження в посаді" посадовими особами, визначеними Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, здійснюється лише на підставі відповідного клопотання командира військової частини з наданням матеріалів службового розслідування та інших документів.

А тому в даному випадку проведення службового розслідування стосовно позивача носить обов`язковий характер.

Проте матеріали справи не містять матеріалів проведеного щодо позивача службового розслідування відповідними посадовими особами (копій письмового наказу командира про проведення службового розслідування, який вирішив притягти позивача до дисциплінарної відповідальності, акта проведення службового розслідування щодо позивача, письмової доповіді про проведення службового розслідування, та ін. документів), а представником військової частини НОМЕР_1 у свою чергу, до суду відповідних доказів також не надано, що спростовує твердження представника Військової частини НОМЕР_1 у цій частині.

З приводу механізму та обов`язку заповнення службової картки військовослужбовця та внесення відповідного запису до службової картки ОСОБА_1 про накладення дисциплінарного стягнення «пониження в посаді», суд зазначає наступне.

Так, положеннями статей 104 - 106 Розділу 4 Дисциплінарного статуту (в редакції від 05.03.2015 року) передбачено, що безпосередні командири зобов`язані доповідати по команді про заохочення та дисциплінарні стягнення: а) щодо рядових (матросів), сержантів (старшин) - командирам рот та їм рівним - щоденно; б) щодо прапорщиків (мічманів) та офіцерів - командирам військових частин - щотижня; в) щодо командирів військових частин, генералів і адміралів - до вищого штабу - щомісяця.

Облік заохочень та дисциплінарних стягнень ведеться в усіх підрозділах (від роти і вище) та військових частинах. Усі заохочення та дисциплінарні стягнення (крім зауваження), передбачені цим Статутом, у тому числі і заохочення, оголошені командиром усьому особовому складу підрозділу (команди), військової частини, заносяться у тижневий строк до службової картки військовослужбовця (додаток 3 до цього Статуту).

З аналізу положень вказаної статті слідує, що на посадових осіб військової частини, які займаються заповненням службових карток, покладено обов`язок внесення відповідного запису до службової картки того чи іншого військовослужбовця (додаток 3 до цього Статуту) усіх оголошених заохочень та накладених різних видів дисциплінарних стягнень, передбачених Дисциплінарним статутом, у тому числі і заохочень, оголошених командиром усьому особовому складу підрозділу (команди), військової частини у тижневий строк.

Відповідно до положень ст.ст.108 та 109 Дисциплінарного статуту, командири батальйонів, полків, бригад, дивізій, кораблів та рівні з ними посадові особи зобов`язані періодично переглядати службові картки військовослужбовців з метою перевірки правильності застосованих заохочень та накладених стягнень.

Кожний військовослужбовець один раз на рік, а також у разі переведення на нове місце служби повинен ознайомитися зі своєю службовою карткою й розписатися про це. У разі переведення військовослужбовця службова картка пересилається до нового місця служби.

Тобто, з періодичністю один раз на рік військовослужбовець повинен бути ознайомлений під розписку зі змістом своєї службової картки.

Проте, службова картка позивача ОСОБА_1 (на той час перебував на посаді заступника військового комісара - начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 ), не містить даних щодо накладеного на позивача стягнення "пониження в посаді" (а.с. 39), а також доказів ознайомлення позивача (його особистого підпису, ін.), що також є порушенням положень статей 104 - 109 Дисциплінарного статуту.

Доказів протилежного та на спростування вказаного вище до суду не надано.

Згідно з приписами ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків.

Суд зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення суб`єктом владних повноважень порушено принцип обґрунтованості, а саме порушено приписи, визначені Законом України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України.

Щодо прийняття рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення - цей критерій випливає з принципу гласності прийняття рішень та означає, що суб`єкт владних повноважень повинен застосовувати його, приймаючи рішення, що матиме вплив на права, свободи чи інтереси особи, особливо, якщо це рішення може мати несприятливі наслідки для особи. Особа, щодо якої приймають рішення, має право бути вислуханою суб`єктом владних повноважень: вона може наводити обставини та докази на їх підтвердження, правові аргументи тощо. Принцип гласності також вимагає від суб`єкта владних повноважень забезпечити особі доступ до інформації про обставини, які можуть бути покладені в основу рішення. Принцип гласності включає право особи на допомогу з боку суб`єкта владних повноважень у вигляді роз`яснення її прав, процедур тощо, а також право на захист, право мати представника, право знати про рішення, прийняте суб`єктом владних повноважень.

Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам (пункт 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 6 березня 2008 року №2).

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що при прийнятті оскаржуваних рішень (наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності) відповідачем військовою частиною НОМЕР_1 - порушено вимоги Закону України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України та статті 2 КАС України.

З приводу вимог позивача щодо визнання протиправними дій командира військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення позивача - ОСОБА_1 , до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.06.2016 року №673 дисциплінарного стягнення "пониження в посаді" а також визнання протиправним пункту 8 параграфа 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13 червня 2016 року №106 в частині призначення майора ОСОБА_1 , заступника військового комісара начальника мобілізаційного відділення Московського районного військового комісаріату міста Харкова старшим помічником начальника відділення персоналу штабу військової частини польова пошта НОМЕР_2 , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до положень ч.4 статті 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Також слід звернути увагу на те, що викладена вище позиція суду відображена в рішеннях Вищого адміністративного суду України по справам №К/800/5902/14, №К/800/19206/14, №К/800/10869/13.

Відповідно до ч.2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд зазначає, що за своєю суттю правовий акт управління це державно-владне волевиявлення, що містить управлінське рішення із приписом, адресованим іншим суб`єктам права. Визнаючи акт протиправним, суд констатує відсутність у ньому цих сутнісних рис та його нездатність регулювати суспільні відносини. Разом із тим, з метою захисту прав та інтересів суб`єкта права суд встановлює правові наслідки протиправності акту, а саме його скасування.

З урахуванням вищевикладеного, із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги щодо скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.06.2016 року №673 дисциплінарного стягнення пониження в посаді та скасування пункту 8 параграфа 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13 червня 2016 року №106 в частині призначення майора ОСОБА_1 , заступника військового комісара начальника мобілізаційного відділення Московського районного військового комісаріату міста Харкова старшим помічником начальника відділення персоналу штабу військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

З приводу позовної вимоги позивача щодо проведення командиром військової частини польова пошта НОМЕР_2 перерахунку та виплати належного грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги у разі звільнення майору ОСОБА_1 з розрахунку посадового окладу 1086,00 грн., колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно з витягом із наказу військового комісара Московського РВК від 21.12.2015 року №105 "Посадові оклади військовослужбовців Московського РВК, які встановлені на 01 січня 2016 року" та довідки Московського РВК від 18.01.2017 року №60/1, позивачу як заступнику військового комісара - начальника мобілізаційного відділення майору ОСОБА_1 встановлено посадовий оклад у розмірі 1086,00 грн. (а.с. 43 - 44).

У той час, витяг із наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 21.07.2016 року №208 підтверджує те, що позивач прибув з Московського РВК до пункту постійної дислокації та з 21 липня 2016 року приступив до виконання своїх службових обов`язків, зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 на посаді старшого помічника начальника відділення персоналу ВОС 2905003 (47) з посадовим окладом 1030,00 грн. на місяць шпк "капітан" (а.с. 45).

Згідно з витягом із наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_8 " (по особовому складу) №63 від 03 квітня 2017 року за підписом Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_8 " генерал - майора ОСОБА_4 , відповідно до частини 8 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено з військової служби у запас за пунктом "б" особу офіцерського складу майора ОСОБА_1 старшого помічника начальника відділення персоналу штабу 53 окремої механізованої бригади з подальшим направленням на військовий облік до Новобаварського РВК Харківської області.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, вислуга років позивача у Збройних Силах становить 23 роки, 08 місяців, 01 день, пільгова - 24 роки, 10 місяців, 05 днів.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №128 від 02.05.2017 року, позивача - майора ОСОБА_1 , старшого помічника начальника відділення персоналу штабу військової частини польова пошта НОМЕР_2 , звільненого наказом Командувача військ ОК "Схід" (по особовому складу) від 03.04.2017 року №63 у запас відповідно до п."б" п.1 частини 8 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - за станом здоров`я, який справи та посаду здав, направлено для зарахування на військовий облік до Новобаварського ОРВК міста Харкова.

З 18 травня 2017 року позивача - майора ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення.

Відповідно до положень пункту 38.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за №638/15329 (в редакції від 23.03.2017 року), особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №128 від 02.05.2017 року також зазначено, що відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 позивачу виплачено грошову допомогу в разі звільнення у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

З приводу позовної вимоги позивача щодо скасування пункту 4 рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 (протокол №2 від 24.02.2017 року) в частині зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (квартирної черги) майора ОСОБА_1 членів його сім`ї та поновлення житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 на квартирній черзі майора ОСОБА_1 та членів його родини - 3 особи, колегія суддів вважає за потрібне зазначити наступне.

Згідно з ч.1 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції від 17.01.2017 року), військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не використано право на безоплатну приватизацію житла.

Судом встановлено, з причин переведення майора ОСОБА_1 до іншої військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), членами житлової комісії проголосовано та ухвалено на порядку денному відповідне рішення про зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (квартирної черги) майора ОСОБА_1 та членів його родини, про що зазначено у витязі з протоколу №2 засідання житлової комісії Харківського обласного військового комісаріату від 24 лютого 2017 року (а.с. 46).

Тобто, в результаті виконання накладеного на позивача командиром Військової частини НОМЕР_1 наказу від 09.06.2016 року №673 дисциплінарного стягнення як пониження в посаді та його переведення до іншої Військової частини НОМЕР_2 на посаду старшого помічником начальника відділення персоналу штабу згідно з наказом від 13 червня 2016 року №106, позивача та членів його сім`ї знято з квартирної черги на засіданні житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Враховуючи безпідставність, необґрунтованість оскаржуваних наказів та їх скасування, прийняття та виконання яких потягло за собою та слугувало підставою для зняття позивача житловою комісією з квартирного обліку та членів його сім`ї, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов у цій частині та скасувати пункт 4 рішення житлової комісії Харківського обласного військового комісаріату (протокол №2 від 24.02.2017 року) в частині зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (квартирної черги) майора ОСОБА_1 та членів його сім`ї, а також зобов`язати відповідача поновити на квартирній черзі майора ОСОБА_1 та членів його родини - 3 особи.

Положеннями частини 9 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

З приводу законності зняття позивача Житловою комісією з квартирного обліку, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, положеннями пункту 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року №1081 (в редакції від 02.09.2015) (далі за текстом - Порядок №1081) визначено, що військовослужбовці знімаються з обліку в разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Положеннями пункту 30 вказаного Порядку визначено ряд випадків, настання яких є законодавчо визначеною підставою для зняття військовослужбовця з обліку (квартирної черги), перелік яких не є вичерпним.

Положеннями п.24 вказаного Порядку №1081 закріплено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають у черзі на одержання житла.

Згідно п.25 Порядку №1081, на кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа.

Так, у пункті 26 Порядку №1081 закріплено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Тобто, в разі переїзду до іншого гарнізону або в іншу місцевість, військовослужбовець повинен бути зарахований на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку.

Проте, матеріали адміністративної справи не містять будь-яких доказів зарахування відповідною Житловою комісією на квартирний облік за новим місцем служби позивача разом із членами його сім`ї після зняття його з квартирної черги житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_6 із причин переведення до іншої військової частини, що також є порушенням положень вказаного Порядку №1081 та Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Доказів протилежного чи будь-яких пояснень на спростування вказаного представниками відповідачів - Військової частини НОМЕР_1 , Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , Військової частини польова пошта НОМЕР_2 до суду не надано.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Положеннями частини 1 статті 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведена, а відповідачами не спростована протиправність та необґрунтованість змісту оскаржуваних наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.06.2016 року №673 в частині накладення дисциплінарного стягнення пониження в посаді на майора ОСОБА_1 , наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13 червня 2016 року №106 в частині призначення майора ОСОБА_1 , заступника військового комісара - начальника мобілізаційного відділення Московського районного військового комісаріату міста Харкова - старшим помічником начальника відділення персоналу штабу військової частини польова пошта НОМЕР_2 та п.4 рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 (протокол №2 від 24.02.2017 року) в частині зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (квартирної черги) майора ОСОБА_1 та членів його сім`ї.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що вимоги адміністративного позову підлягають задоволенню частково.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 71, 94, 159, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , Житлової комісії Харківського обласного військового комісаріату, Військової частини польова пошта НОМЕР_2 , треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та наказів, скасування частково наказів, зобов`язання вчинити певні дії, скасування рішення задовольнити частково.

Скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.06.2016 року №673 дисциплінарного стягнення пониження в посаді.

Скасувати пункт 8 параграфа 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13 червня 2016 року №106 в частині призначення майора ОСОБА_1 , заступника військового комісара начальника мобілізаційного відділення Московського районного військового комісаріату міста Харкова старшим помічником начальника відділення персоналу штабу військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

Зобов`язати командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 провести перерахунок та виплату належного грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги у разі звільнення майору ОСОБА_1 з розрахунку посадового окладу 1086,00 грн.

Скасувати п.4 рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 (протокол №2 від 24.02.2017 року) в частині зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (квартирної черги) майора ОСОБА_1 та членів його сім`ї.

Зобов`язати Житлову комісію Харківського обласного військового комісаріата поновити на квартирній черзі майора ОСОБА_1 та членів його родини - 3 особи.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 28 липня 2017 року.

Головуючий суддя Н.А. Полях
Судді О.В. Заічко Л.М. Мар`єнко