Справа № 361/1021/17
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/1021/17 Головуючий у 1-й інстанції: Селезньова Т.В.
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просив:

- визнати протиправними дії Броварського ОУПФУ Київської області щодо відмови у перерахунку пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986 році , згідно із довідкою № 86, виданою 30.12.2014 року Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області;

- зобов'язати здійснити перерахунок його пенсії з 01.02.2017 р. згідно з відомостями про фактичну заробітну плату, отриману за роботу в зоні відчуження в 1986 році, з якої визначається пенсія, зазначеними у довідці № 86, виданій 30.12.2014 р. Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області, виходячи із вказаної у ній суми заробітної плати, а саме із суми 697,88 крб.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Сторони, належним чином повідомлені, в судове засідання на апеляційний розгляд не з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом ІІ групи за захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи та одержує пенсію відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014 року:

- визнано дії Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області з обслуговування м. Бровари та Броварського району Київської області щодо відмови в січні місяці 2014 року в перерахунку грошового утримання, з урахуванням одноразової винагороди у зв'язку з отриманням гранично допустимої дози іонізуючого випромінювання при виконання службових обов'язків по ліквідації ЧАЕС з 26 по 29 квітня 1986 року протиправними;

- зобов'язано Броварське МВ ГУ МВС України в Київській області з обслуговування м. Бровари та Броварського району Київської області здійснити перерахунок грошового утримання, з урахуванням одноразової грошової винагороди у зв'язку з отриманням гранично допустимої дози іонізуючого випромінювання при виконання службових обов'язків по ліквідації ЧАЕС з 26 по 29 квітня 1986 року в розмірі 570 карбованців.

- зобов'язано Броварське МВ ГУ МВС України в Київській області з обслуговування м. Бровари та Броварського району Київської області виплатити, одноразову грошову винагороду у зв'язку з отриманням гранично допустимої дози іонізуючого випромінювання при виконання службових обов'язків по ліквідації ЧАЕС з 26 по 29 квітня 1986 року в розмірі 570 карбованців;

- зобов'язано Броварське МВ ГУ МВС України в Київській області з обслуговування м. Бровари та Броварського району Київської області надати довідку про грошове утримання в період з 26 по 29 квітня 1986 року з включенням одноразової грошової винагороди у зв'язку з отриманням гранично допустимої дози іонізуючого випромінювання в розмірі 570 карбованців.

- зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням у складі грошового утримання, з якого обраховувалася пенсія, одноразової грошової винагороди у зв'язку з отриманням гранично допустимої дози іонізуючого випромінювання в розмірі 570 карбованців, починаючи з 27 лютого 2014 року з урахуванням проведених раніше виплат.

30.12. 2014 на виконання постанови суду від 20.10.2014 Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області видано позивачу довідку № 86 про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану ним за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 р.р., у якій зазначено, що фактична заробітна плата за роботу у зоні відчуження, з якої визначається пенсія, становить 697,88 крб. Вказана сума складається із суми збереженої середньої заробітної плати за дні роботи в зоні відчуження 26,60 крб., оплати праці за дні роботи в зоні відчуження 101,28 крб., та інших доплат та надбавок (за роботу у нічний час, за класність, тощо із зазначенням розміру та підстави виплат) 570,00 крб.

12.01.2017 позивач звернувся до Броварського ОУПФУ Київської області із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням відомостей про фактично отриману ним заробітну плату у зоні відчуження 697,88 крб. згідно довідки № 86 від 30.12.2014 та належне виконання постанови суду від 20.10.2014.

24 січня 2017 року відповідач повідомив позивача, що на виконання постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2014, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014 Управлінням здійснено перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати для обчислення пенсії за період роботи в зоні відчуження з 26.04.1986 по 29.04.1986 у розмірі 570,00 крб. Розрахунок заробітної плати для перерахунку пенсії, проведений виходячи лише із місячної заробітної плати позивача 127,88 крб.: 4 х 30 + 570 крб.(одноразова грошова винагорода). Тому рішення суду виконано у повному обсязі, розрахунок пенсії позивача проведений у відповідності до вимог чинного законодавства.

Позивач вважаючи протиправним такий перерахунок пенсії звернувся з даним позовом в суд.

Суд першої інстанції задовольняючі позовні вимоги вказував, що такий перерахунок належної позивачу пенсії є протиправним.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та фактам, колегія судді звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами пункту другого частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Згідно із ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, з поміж іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивач обрав свій захист шляхом подання позову в обґрунтування якого посилається на неналежне виконання відповідачем постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2014.

Тобто, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 2, 4 ст.257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, відповідно до ст.267 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Згідно до вимог ч.9 ст.267 КАС України, особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Таким чином, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов'язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Тобто, якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаної постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2014 року року, порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звернутись до суду в порядку ст. 267 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред'являти новий адміністративний позов.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в разі якщо судове рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, то відповідно до ч.1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, такі особи мають право звернутися із заявою про роз'яснення такого судового рішення.

Отже, в даному випадку позивачем неправильно обрано спосіб захисту свого порушеного права.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задовольнити.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_3 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 27.07.2017.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.