Справа № 233/2792/17
Суддя: Мартиненко В. С.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Мартиненко В. С. , розглянувши в порядку скороченого провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить скасувати рішення Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29 березня 2017 року щодо відмови йому в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та зобовязати Костянтинівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 22.12.2016 року з урахуванням спеціального стажу роботи з 21.08.1981 року по 31.12.2005 року на посадах «монтер колії магістральних залізниць з інтенсивним рухом поїздів» та «незвільнений бригадир колії магістральних залізниць з інтенсивним рухом поїздів» у Колійній машинній станції № 9 ДП «Донецька залізниця».

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних карєрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 583.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (далі - Порядок) за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до вимог пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 р. №18-1 та п.4 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховується до страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визнання правонаступника створена Комісія з питань підтвердження стажу роботи на пільгових умовах при головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Керуючись вищевказаними нормами права, враховуючи обставини справи та оцінивши докази, надані на їх підтвердження, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Судом встановлено, що 22.12.2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся із заявою до відповідача про призначення йому пенсії за вислугу років на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 22.12.2016 року, що визнається сторонами у справі.

Рішенням від 29 березня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах в звязку із неможливістю зарахувати пільгового стажу відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», посилаючись на наступне. Згідно довідки від 17.12.2017 року заявник працював з 21.08.1981 року по 31.12.2005 року на посадах монтера колії магістральних залізниць з інтенсивним рухом поїздів та незвільненого бригадира колії магістральних залізниць з інтенсивним рухом поїздів на Колійній машинній станції № 9 ДП «Донецька залізниця». Вказані посади передбачені Постановою №583. Колійна машинна станція № 9 ст. Дебальцеве ДП «Донецька Залізниця» перепідпорядкована до складу Дебальцевської дистанції колії ДП «Донецька залізниця» та згідно наданої довідки зареєстрована у м. Лиман. Управлінням Пенсійного фонду України м. Лиман надано відповідь від 07.03.2017 року №2543/09 про неможливість проведення перевірки достовірності видачі довідки про спеціальний стаж, оскільки первинні документи знаходяться на непідконтрольній українській владі території.

Відповідно до копії трудової книжки серії БТ-І № 3532642, ОСОБА_1 має загальний трудовий стаж 31 рік 07 місяців 19 днів, що визнається сторонами, в тому числі працював на Колійній машинній станції № 9 ДП «Донецька залізниця» в період з 21.08.1981 року по 31.12.2005 року на посадах монтера колії та незвільненого бригадира колії.

Відповідно до довідки виробничого підрозділу «Дебальцівська дистанція колії» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіонального філіалу «Донецька залізниця» Публічного Акціонерного товариства «Укрзалізниця», виданої на підставі наказів по особовому складу № 88 від 21.08.1981 року, № 106 від 01.12.1982 року, № 29 від 18.03.1983 року, № 106 від 06.07.1987 року, № 34а від 14.03.1989 року, № 21 від 01.03.2006 року, особової картки П-2, копії трудової книжки серії БТ-І № 3532642, ОСОБА_1 працював в Колійній машинній станції № 9 ДП «Донецька залізниця» повний робочий день з інтенсивним рухом поїздів та безпосередньо здійснював роботи по поточному утриманню, ремонту колії та штучних споруд на дільниці з інтенсивним рухом поїздів, забезпечення організацію перевезень та забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті з 21.08.1981 року по 31.12.2005 року на наступних посадах: з 21.08.1981 року по 30.11.1982 року - монтера колії 4 розряду колійна колонна №2; з 01.12.1982 року по 17.03.1983 року - незвільненого бригадира колії 4 розряду колійна колонна №2; з 18.03.1983 року по 30.06.1987 року - незвільненого бригадира колії 5 розряду колійна колонна №2; з 01.07.1987 року по 13.03.1989 року - незвільненого бригадира колії 5 розряду колійна колонна №2; з 14.03.1989 року по 11.10.1992 року - монтера колії 5 розряду колійна колонна №2; з 12.10.1992 року по 31.12.2000 року - монтера колії 5 розряду колійна колонна №2; з 01.01.2002 року по 31.12.2003 року - монтера колії 5 розряду колійна колонна №2; з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року - монтера колії 5 розряду колійна колонна №2. В періоди з 01.01.2001 року по 31.12.2001 року; з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року; з 01.01.2006 року по 01.03.2006 року - безпосередньо здійснював роботи по поточному утриманню, ремонту колії та штучних споруд на дільницях без інтенсивного руху поїздів, забезпечення, організацію перевезень та забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті.

Вказані періоди та характер роботи також підтверджуються долученими до матеріалів справи копіями первинних документів: особової картки позивача, виписки з наказу від 21.08.1981 року №88, наказу про переведення на іншу роботу №21 від 01.09.2006 року, а також розрахунком стажу ОСОБА_1, наданого Костянтинівським ОУПФУ.

На час звернення до відповідача за призначенням пенсії 22.12.2016 року ОСОБА_1 виповнилось 56 років. Страховий стаж склав 31 рік 07 місяців 19 днів, з них більше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Оскільки зазначені у трудовій книжці займані ОСОБА_1 посади були включені до Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, відповідно до якого можливо призначення пенсії за пільговими умовами, та з поданих до відповідача документів можливо було встановити наявність відомостей, яких бракувало в трудовій книжці, при цьому на час звернення вік та загальний стаж роботи ОСОБА_1 відповідав вимогам, встановленим у п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд дійшов висновку про те, що відповідач не правомірно відмовив позивачу у призначені пенсії за вислугу років.

Посилання відповідача на те, що уточнююча довідка про пільговий характер роботи позивача не може бути перевірена у звязку із знаходженням первинних документів на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, не ставить під сумнів відповідні записи у трудовій книжці позивача та не може обмежувати право позивача на призначення йому пільгової пенсії за вислугу років, оскільки у сукупності поданих позивачем документів його пільговий стаж підтверджується. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

А отже, рішення Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29 березня 2017 року має бути скасовано із зобовязанням відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 22.12.2016 року з урахуванням спеціального стажу роботи за періоди з 21.08.1981 року по 30.11.1982 року; з 01.12.1982 року по 17.03.1983 року; з 18.03.1983 року по 30.06.1987 року; з 01.07.1987 року по 13.03.1989 року; з 14.03.1989 року по 11.10.1992 року; з 12.10.1992 року по 31.12.2000 року; з 01.01.2002 року по 31.12.2003 року; з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року на посадах «монтер колії магістральних залізниць з інтенсивним рухом поїздів» та «незвільнений бригадир колії магістральних залізниць з інтенсивним рухом поїздів» у Колійній машинній станції № 9 ДП «Донецька залізниця».

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору, судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір у розмірі 640 грн., має бути відшкодовано позивачу за рахунок держави.

Керуючись статтями 17, 18, 50, 69, 70, 71, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати рішення Костянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29 березня 2017 року щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» незаконним та скасувати його.

Зобовязати Костянтинівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 22.12.2016 року з урахуванням стажу роботи за періоди: з 21.08.1981 року по 30.11.1982 року; з 01.12.1982 року по 17.03.1983 року; з 18.03.1983 року по 30.06.1987 року; з 01.07.1987 року по 13.03.1989 року; з 14.03.1989 року по 11.10.1992 року; з 12.10.1992 року по 31.12.2000 року; з 01.01.2002 року по 31.12.2003 року; з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року на посадах «монтер колії магістральних залізниць з інтенсивним рухом поїздів» та «незвільнений бригадир колії магістральних залізниць з інтенсивним рухом поїздів» у Колійній машинній станції № 9 ДП «Донецька залізниця».

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Суддя