Справа № 442/4132/17
Суддя: Хомик А. П.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/4132/17
Провадження № 2-а/442/155/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.,

при секретарі - Лужецької С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького відділу поліції ГУНП у Львівській області, поліцейського ДВП ГУНП у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просить, скасувати постанову серії БР №160097 від 25.05.2017 про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову, покликається на те, що оскаржуваною постановою його було притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, однак вважає таку незаконною. Про відсутність в його діях умислу на вчинення адміністративного правопорушення може свідчити те, що задовго до вчинення будь якого маневру, він побачив працівників ДАІ, що патрулювали на даній ділянці дороги. Перед тим як здійснювати обгін, він добре обдумав законність своїх дій та був упевнений у відповідності таких дій Правилам дорожнього руху України. Рухаючись по вул. Трускавецькій у місці Дрогобич в сторону м. Трускавець, виїхавши на підйом, наблизився до службового автомобіля, який рухався попереду в попутному напрямку, переконався, що його маневр не створить загрози та не порушує правил дорожнього руху. Такий маневр ним був успішно завершений. Проте проїхавши 100 м зауважив, що патрульний автомобіль наздоганяє його з проблисковими маячками синього та червоного кольорів. В подальшому поліцейський Ганусяк В. повідомив, що він здійснив обгін через суцільну лінію розмітки 1.1.. Після його аргументу, тривалої дискусії, що суцільної лінії немає, а якщо вона колись там і була, то давно стерлась, поліцейський вирішив інкримінувати йому правопорушення щодо вимоги знаку 3.25. Обгін заборонено. Однак, він пояснив поліцейському, що дія такого знака в даному місці не поширюється. На цьому поліцейський не зупинився, вказав, що це дорога з обмеженою оглядовістю. Він пред'явив документи, щоб не створювати конфлікту ситуацію, адже побачив, що поліцейський не компетентно себе поводив.

Під час, складання постанови, поліцейський не ознайомлював його з правами, не відбирав пояснень у свідків.

Вважає постанову незаконною, необґрунтованою і складеною з порушенням закону.

Позивач позовні вимоги підтримав та дав пояснення, які по суті і змісту відповідають викладеному у позовній заяві.

Поліцейський Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області - Ганусяк В.М. позовні вимоги заперечив через безпідставність позову.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позов слід задоволити частково.

Встановлено, що 25.05.2017 року поліцейським Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області Ганусяк Володимиром Миколайовичем винесено постанову серії БР №160097, по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП.

З вищевказаної постанови вбачається, що 25.05.2017 року о 13 год. 15 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом здійснив обгін попутного транспортного засобу, а саме службового автомобіля - Рено Дастер, с.н. НОМЕР_1, на дорозі з обмеженою оглядовістю.

Однак, в порушення вищевказаним нормам, в постанові не зазначено місця вчинення правопорушення, дані про транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак).

Диспозицією ст. 122 ч.2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил обгону.

Згідно п. 14.6 г Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р., на ділянках доріг з обмеженою оглядовістю обгін заборонено.

В позовній заяві позивач стверджує, що Правила дорожнього руху не порушував, здійснив обгін на дорозі, яка не мала обмежень оглядовості, що підтвердив фотознімками з місця події.

Вказане пояснення суд приймає до уваги з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 71 ч.2 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Разом з тим, суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумція його вини. Презумція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Всупереч вказаним вимогам адміністративного законодавства відповідач справу про адміністративне правопорушення стосовно позивача суду ніяких об'єктивних даних та доказів вини позивача відповідач не надав, відсутні фото, відео-факт порушення, показання свідків, що ділянка дороги має обмежену оглядовість. твердження позивача про те, що він Правила дорожнього руху не порушував, не спростував. Разом з тим, слід відмітити, що в тексті постанові містяться виправлення, зокрема що стосується статті КУпАП, за якою притягнуто до відповідальності.

Виходячи з положень ч.2 ст. 71 КАС України, суд вважає, що вина позивача у порушені вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р., відповідно й у вчинені адміністративного правопорушення, відповідачем не доведена, в зв'язку з чим постанова стосовно позивача про притягнення до адміністративної відповідальності винесена з порушенням законодавства та нормативно-правових актів, що є підставою для визнання її протиправною та скасування.

Водночас суд зазначає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині закриття провадження по справі, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена суб'єктом владних повноважень оскаржується в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку адміністративного судочинства, що цілком узгоджується з статтею 17 КАС України, яка визначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Таким чином, суд при розгляді позову при оскарженні постанови у справі про адміністративне правопорушення та прийняті рішення по справі має керуватися нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 2 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1)визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2)зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3)зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4)стягнення з відповідача коштів; 5)тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6)примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7)примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8)визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що до компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вимога позивача про закриття провадження у справі є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 268, 287, 288, 289 КУпАП ст.ст.3, 11, 17, 18, 19, 69-71, 159-163 КАС України, суд

постановив:

Позов задоволити частково.

Визнати дії поліцейського Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області Ганусяка Володимира Миколайовича щодо складання постанови серії БР №160097, від 25.05.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматному режимі неправомірними.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №160097, від 25.05.2017 року - скасувати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Хомик А.П.