Справа № 826/9331/16
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

03 липня 2017 року м. Київ № 826/9331/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., за участі секретаря судового засідання Морозової Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Комунального підприємства Київського міського бюро технічної інвентаризації

та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна

треті особи Київська міська рада, ОСОБА_2, Святошинська районна в місті Києві рада,

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

про визнання недійсним рішення в частині,

На підставі ч. 7 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 03.07.2017 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Окружному адміністративному суді міста Києва перебуває позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, за участю третіх осіб Київська міська рада, ОСОБА_2, Святошинська районна в місті Києві рада, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про:

- визнання частково недійсним рішення виконкому №120 від 28.02.1983 Ленінградської районної в м. Києві ради.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2016 року відкрито провадження у справі.

У зв'язку з припиненням повноважень судді щодо здійснення правосуддя, в провадженні якого перебувала адміністративна справа, справу було повторно розподілено між суддями.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Григоровича П.О.

Враховуючи зазначене, ухвалою суду від 06.04.2017 справу прийнято до провадження суддею Григоровичем П.О. та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Під час розгляду справи в судовому засіданні 30.05.2017 третьою особою ОСОБА_2 заявлено клопотання про залишення позову без розгляду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Позивачем, в свою чергу, подано клопотання від 29.06.20017 про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

Розглянувши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, позивач посилається на те, що: 1) вона чекала остаточного рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.03.2016, яким залишено без змін рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06.02.2015 та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20.10.2015; 2) про порушення своїх прав вона дізналась 18.01.2016 в рамках усного спілкування з заступником голови Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, який повідомив про неможливість трактування рішення виконкому №120 від 28.02.1983 Ленінградської районної в м. Києві ради.

Згідно з частиною першою статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Таким чином, підставою для звернення до суду із адміністративним позовом є порушення права позивача, внаслідок дії, бездіяльності чи рішень суб'єкта владних повноважень.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

В той же час, згідно зі статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) в рішенні «Іліан проти Туреччини», зазначає, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

В контексті наведеного, суд зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, що надає впевненості іншим учасникам правовідносин.

При цьому, саме позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права у сфері публічно-правових відносин, що також випливає із загального правила, встановленого частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. В іншому випадку - виникають підстави для зловживання процесуальними правами.

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в частині другій статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Як вбачається з Висновку експерта від 16.09.2013 №358/тдд (а.с.13 том 1) в абзаці «Обставини справи», зазначено: «…у грудні місяці 2012, знаходячись по вул. АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 виявила, що рішення №120 від 28.02.1983 виконавчого комітету Ленінградської районної ради народних депутатів, про надання дозволу на видачу свідоцтва про право особистої власності на будинок АДРЕСА_1, містить ознаки підробки».

Таким чином, про порушене право позивач дізналась в грудні місяці 2012 року.

Стаття 99 КАС України в редакції, чинній станом на грудень 2012 року визначала, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку, що звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом у червні 2016 року відбулось поза межами шестимісячного строку, установленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Як вже зазначалося, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом позивач не надав суду належних та допустимих доказів, у зв'язку з чим позов належить залишити без розгляду. В той же час, обставини, на які посилається позивач та які зазначені вище, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Беручи до уваги наведене та керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без розгляду.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович