Справа № 569/6774/17
Суддя: Тимощук О.Я.
Дата ухвалення: 2017-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6774/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Грібінчак К.П.,

з участю представника позивача - Тарновецького Я.М.

представника відповідача - Чепиля М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за адміністративним позовом Приватної виробничо-сервісної фірми «АЛЕКС» до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватна виробничо-сервісна фірма «АЛЕКС» звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 27.03.2017 Приватною виробничо-сервісною фірмою «АЛЕКС» (далі по тексту - Позивач) подано заяву до Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі по тексту - Відповідач) з проханням видати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на вул. Григорія Сковороди (Бахарєва), 4 в м. Рівне.

Листом № 01-М/41 від 04.04.2017 Відповідачем відмовлено у задоволенні вищезгаданої заяви з посиланням на п. 2.4 Порядку надання містобудівних умов та обтяжень, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 07.07.2011 № 109 (далі по тексту - Порядок), а саме: невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні (копія листа-відмови додається).

Відповідно до п. 2.4 Порядку відмова у видачі містобудівних умов та обмежень або внесення змін до них з відповідним обґрунтуванням надається уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, визначений законодавством.

Проте, Відповідачем надано відмову без належного обґрунтування, оскільки не вказано яким саме положенням містобудівної документації не відповідають наміри Позивача щодо забудови земельної ділянки, що спростовується наступним.

По-перше, земельна ділянка на вул. Григорія Сковороди, 4 в м. Рівне належить Позивачу на праві приватної власності згідно з: державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 235476, виданий Рівненською міською радою

20.03.2008; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.12.2013, індексний номер 14312905 (копія державного акту та витяг додаються).

По-друге, на земельній ділянці, що розташована на вул. Григорія Сковороди, 4 в

м. Рівне розташований об'єкт незавершеного будівництва багатоповерхового житлового будинку, який також належить Позивачу на праві приватної власності (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності додається).

Слід також відмітити, що заплановане будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення на вул. Григорія Сковороди, 4 в м. Рівне відповідає генеральному плану міста, затвердженого рішенням Рівненської міської ради № 1411 від 11.04.2008 та Плану зонування території міста Рівного, затвердженого рішенням Рівненської міської ради № 1421 від 22.12.2011 (далі по тексту - План зонування).

Згідно з Планом зонування земельна ділянка на вул. Григорія Сковороди, 4 в м. Рівне належить до зони Ж-4 - зони багатоквартирних житлових будинків. При цьому, серед умовно-допустимих видів використання зони Ж-4, в тому числі, передбачені житлові будинки з кількістю поверхів 10 і більше.

Задоволення вимоги Позивача в частині зобов'язання Відповідача надати містобудівні умови та обмеження забудови вказаної земельної ділянки не призведе до втручанням у дискреційні повноваження Відповідача, оскільки Порядок передбачає лише єдину підставу для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень - невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні. Оскільки факту такої невідповідності Відповідачем не наведено, то підстави для відмови у наданні Позивачу містобудівних умов та обмежень відсутні.

Позивач також зазначає, що під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин. У спірних правовідносинах Відповідач не має права відмовити у видачі містобудівних умов та обмежень, якщо відсутня підстава для такої відмови, яка передбачена у п. 2.4 Порядку, що свідчить про відсутність у Відповідача можливості вибору конкретного рішення з певного кола варіантів на власний розсуд.

В той же час, реалізацією Відповідачем своїх дискреційних повноважень при наданні містобудівних умов та обмежень буде вважатися визначення останнім змісту таких умов та обмежень.

Просить задоволити позовні вимоги в повному об»ємі.

В судовому засіданні представник позивача - Тарновецький Я.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд їх задоволити. Подав до суду декларації про початок виконання будівельних робіт, а саме реконструкції будівлі, об»єкта житлової нерухомості під багатоквартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення за адресою м.Рівне вул.Григорія Сковороди(Бахарєва),4 та науково-технічний звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об»єкту - багатоповерхового будинку № 4 на вул.Григорія Сковороди у м.Рівному.

Представник Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради Чепиль М.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними та необгрунтованими, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу - Приватній виробничо-сервісній фірмі «АЛЕКС» на праві власності належить земельна ділянка площею 0,28 га, яка знаходиться по вулиці Бахарєва, 4 у місті Рівне, із цільовим призначенням - для обслуговування виробничої бази. Цей факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 14312905 від 10.12.2013 та державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ №235476.

Також на земельній ділянці, що розташована на вул. Григорія Сковороди, 4 в

м. Рівне розташований об'єкт незавершеного будівництва багатоповерхового житлового будинку, який також належить Позивачу на праві приватної власності (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності додається).

З поданих позивачем документів вбачається, що ним зареєстровано в Управлінні ДАБІ у Рівненській області декларації про початок виконання будівельних робіт, а саме реконструкції будівлі, об»єкта житлової нерухомості під багатоквартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення за адресою м.Рівне вул.Григорія Сковороди(Бахарєва),4.

З науково-технічного звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об»єкту - багатоповерхового будинку № 4 на вул.Григорія Сковороди у м.Рівному, виконаного науково-дослідною лабораторією експлуатаційної надійності будівель і споруд Національного університету водного господарства та природокористування вбачається, що вказаний об»єкт за своїми технічними показниками і характеристиками відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» та ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція, ремонт, реставрація об»єктів будівництва. Реконструкція та капітальний ремонт». Даний об»єкт придатний до експлуатації як об»єкт житлової нерухомості - багатоквартирний будинок.

Нормативними актами, які регулюють відносини сторін по питанню надання містобудівних умов та обмежень земельних ділянок, є Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності"(далі -Закон № 3038-VI) та "Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст", затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07 липня 2011 року № 109, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 липня 2011 року за № 912/19650.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

За вимогами пункту 2.4 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 N 109, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 липня 2011року за N 912/19650 (надалі - Порядок) розгляд заяви, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх видачі здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) подає в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

На виконання вимог п. 2.2 вищевказаного Порядку, з метою отримання містобудівних умов та обмежень, 22 березня 2017 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою та доданими до неї документами про видачу містобудівних умов та обмежень для будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення.

Відповідач своїм листом № 01-М/41 від 04.04.2017 повідомив про відмову для ПВСФ «АЛЕКС» у видачі містобудівних умов та обмежень земельної ділянки, посилаючись на п. 2.4 Порядку надання містобудівних умов та обтяжень, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 07.07.2011 №109 - невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган місцевого самоврядування визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки місцевим правилам забудови.

Замовник, який має наміри забудови, що не відповідають містобудівним умовам та обмеженням, встановленим для земельної ділянки, що перебуває у його власності або користуванні, може звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з додатковими пропозиціями та обґрунтуванням цих намірів.

Беручи до уваги, що генеральним планом забудови м. Рівне на даній земельній ділянці передбачено будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення, зазначений об'єкт відповідає генплану міста, затвердженого Рішенням сесії Рівненської міської Ради №1411 від 11 квітня 2008 року та плану зонування території, затвердженого Рішенням сесії Рівненської міської ради №1421 від 22 грудня 2011 року.

Територія земельної ділянки по вул. Бахарєва, 4 у м. Рівне відповідно до переліку переважних і допустимих видів використання земельних ділянок відповідно до функціонувальних типів територій (територіально-планувальних зон) належить до зони Ж-4, тобто зони багатоквартирних житлових будинків з кількістю поверхів від 4 до 9.

Рішенням сесії Рівненської міської Ради №1411 від 11 квітня 2008 року «Про затвердження скорегованого генерального плану міста Рівного» та Рішенням сесії Рівненської міської ради №1421 від 22 грудня 2011 року «Про затвердження Плану зонування території міста Рівного в новій редакції» визначено переважні види використання зони Ж-4, а саме: 1. Багатоквартирні житлові будинки з кількістю поверхів від 4 до 9; 2. Гуртожитки; 3. Бібліотеки; 4. Клубні приміщення багатоцільового та спеціалізованого призначення; 5. Приміщення для занять спортом; 6. Дитячі дошкільні установи; 7. Загальноосвітні школи; 8. Поліклініки, центри народної медицини, аптеки; 9. Кабінети лікарів, що займаються практикою; 10. Виставкові зали, музеї; 11. Поштові відділення, телефон, телеграф; 12. Торгові комплекси.

Суд вважає, що такі дії Відповідача суперечать приписам ч. 5 ст. 20 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: «рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про основи містобудування» містобудівна документація - затверджені текстові і графічні матеріали, якими регулюється планування, забудова та інше використання територій.

Проаналізувавши вищезазначені норми, суд прийшов до висновку, що у Відповідача не було підстав для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, а отже такі дії є неправомірними.

Поряд з обумовленим, суд бере до уваги зміст положень ч. 6 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 2.4 Порядку із якого вбачається, що за результатами розгляду заяви про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки може бути прийнято рішення про надання таких умов (з виконанням п. 3.1-3.7 Порядку) або про відмову у їх наданні, що є не тотожним наданню відповіді у формі листа.

За викладених обставин суд прийшов до висновку, що дії Відповідача не ґрунтуються на нормах закону, отже є неправомірними.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлений інший порядок судового провадження.

В порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, якою передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, Відповідач не надав суду належних доказів правомірності своїх дій.

За вищевикладених обставин, суд вважає, що Управління містобудування та архітектури виконкому Рівненської міської ради під час розгляду заяви ПВСФ «АЛЕКС» діяло не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відмову Управління містобудування та архітектури у наданні Приватній виробничо-сервісній фірмі «АЛЕКС» містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, загальною площею 0,28 га, яка розташована по вул. Бахарєва, 4 у м. Рівне, для будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення суд визнає неправомірною.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено у пункті 2.4. Порядку, розгляд заяви, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх видачі здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку, встановленому Законом № 3038-VI. При цьому, єдиною підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

За визначенням термінів, наведених у статті 1 Закону № 3038-VI, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) -це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією (пункт 8 частини 1), а містобудівна документація -це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій (пункт 7 частини 1).

Посилання відповідача при відмові у видачі позивачу містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на невідповідність намірів забудовника земельній ділянці запланованого об'єкта будівництва не ґрунтується ні на вимогах Закону № 3038-VI, ні на вимогах Порядку, а тому є неправомірним.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує, що надаючи позивачу відмову у видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, відповідач не вказав у чому ж конкретно він вбачає невідповідність наданих документів вимогам державним будівельним нормам, в якісних та кількісних показниках.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. При цьому, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Разом з тим, у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що правильним є спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов'язання відповідача вчинити дії щодо належного розгляду поданої 27.03.2017 року заяви позивача з необхідними документами щодо надання для ПВСФ «АЛЕКС» містобудівних умов і обмежень забудови належної їй на праві власності земельної ділянки.

Окрім того, такі висновки узгоджуються з правовою практикою Європейського суду з прав людини. Так, у судовому рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олссон проти Швеції" від 24 березня 1988 року (скарга №10465/83) зазначено, що серед вимог, які суд визначив як такі, що випливають з фрази "передбачено законом", є наступні:

- будь-яка норма не може вважатися "законом", якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію;

- фраза "передбачено законом" не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципу верховенства права. У внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічної влади у здійснення прав;

- закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання влади.

Втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Відтак, враховуючи встановлену очевидність порушення прав позивача, суд визнає, що для реального та ефективного відновлення порушеного права, крім визнання протиправної бездіяльності відповідача, необхідно зобов'язати відповідача вчинити дії по розгляду поданої позивачем заяви від 27.03.2017 року з необхідними документами щодо надання для ПВСФ «АЛЕКС» містобудівних умов і обмежень забудови належної їй на праві власності земельної ділянки за адресою м.Рівне вул.Григорія Сковороди(Бахарєва),4.

Враховуючи все вищенаведене, суд прийшов до висновку, що відповідач не довів правомірність своїх дій, які полягають у відмові в наданні Приватній виробничо-сервісній фірмі «АЛЕКС» містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки загальною площею 0,28 га, яка розташована по вул. Бахарєва, 4 у м. Рівне, для будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення, згідно поданого пакету документів, а тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-УІ, ст. 11, 17, 18, 71, 72, 94, 160, 161, 162, 163, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Приватної виробничо-сервісної фірми «АЛЕКС» - задовольнити повністю.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо ненадання Приватній виробничо-сервісній фірмі «АЛЕКС» на її заяву від 27.03.2017 року містобудівних умов та обмежень та зобов'язати Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради прийняти рішення про надання Приватній виробничо-сервісній фірмі «АЛЕКС» містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки загальною площею 0,28 га, яка розташована по вул. Григорія Сковороди(Бахарєва), 4 у м. Рівне, для реконструкції об»єкта незавершеного будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржено до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 14 липня 2017 року.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я.Тимощук