Справа № 147/342/17
Суддя: Волошин І. А.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 147/342/17
Провадження № 2-а/147/36/17
ПОСТАНОВА

іменем України

25.07.2017 року смт.Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача Мороз Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до голови Новоободівської сільської ради Тростянецького району Мороз Ніни Пилипівни про оскарження незаконних дій та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про оскарження незаконних дій та скасування розпорядження сільського голови Мороз Н.П.

На обґрунтування позовних вимог вказує на те, що в кінці березня 2017 року він отримав лист-розпорядження сільського голови Новоободівської сільської ради Мороз Н.П. за №151 від 21.03.2017 року, в якому його було зобов'язано «в короткий термін повирізувати дерева, що ростуть біля межі в АДРЕСА_1». Позивач стверджує що дійсно проживає в даному будинку, однак жодного речового права до даного будинку немає. Вважає дії сільського голови протиправними, такими, що порушують ст.41 Конституції України. В зв'язку з чим просив визнати протиправним розпорядження №151 від 21.03.2017 року, скасувати його. Додатково пояснив, що даний лист носить зобов`язальний характер, тому його можна трактувати як розпорядження, припис, або вказівку. Також просив встановити відсутність компетенції відповідача як суб'єкта владних повноважень щодо дачі вказівки розпорядженням чужим майном та притягнути відповідача до відповідальності. Стягнути понесені ним судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав свої вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач голова Новоободівської сільської ради Тростянецького району Мороз Н.П. в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що діяла в межах наданих їй повноважень та компетенції. Не вважає, що вона своїми діями порушила закон. Додатково пояснила, що даний лист не є розпорядженням. Відповідно до норм діючого законодавства вона має право давати попередження, в подальшому, якщо особа, яку попередили не виконає вимоги, друга сторона, яка писала скаргу до сільської ради має право звернутись до суду. Вимоги про притягнення до відповідальності в листі просто прописані, не мають за собою жодного підґрунтя.

На адресу сільської ради неодноразово з 2009 року зверталась гр.ОСОБА_3 з проханням вирішити питання про дерева, які затіняють її город. Дерева знаходяться на межі земельних ділянок, які належать гр.ОСОБА_3 та ОСОБА_4 В зв'язку з тим, що ОСОБА_4 померла, а її єдиним спадкоємцем являється син ОСОБА_1, ми звернулись до нього. Він ігнорував прохання сусідки зрізати дерева, тому вони змушені були написати листа ОСОБА_1 з відповідним проханням. Даний спір являється земельним спором.

Відповідно до наданої скарги ОСОБА_3 від 20.03.2017 року ОСОБА_1 було направлено попередження. Земельної комісії не створювали.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача та заперечення відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч. 1 ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутись із адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси в сфері публічно-правових відносин.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, відповідно до Конституції України, визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і Законами України та керуються у своїй діяльності Конституцією і Законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 вказаного Закону питання з приводу земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської ради.

Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановленні повноваження сільської ради у сфері регулювання земельних відносин.

Аналогічне право щодо повноважень сільської ради з приводу вирішення земельних спорів закріплено в п. «й» ст. 12 Земельного кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В судовому засіданні встановлено, та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1 являється мешканцем житлового будинку по АДРЕСА_1. Даний житловий будинок належав на праві власності його матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадщину після її смерті станом на день направлення листа на адресу ОСОБА_1 він не прийняв.

Відповідно до довідки №232 від 31.05.2017 року, виданої виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району встановлено, що за гр.ОСОБА_5 рахується земельна ділянка 0,40га, за ОСОБА_1 1,00га для ведення особистого селянського господарства, 1,9667га для ведення фермерського господарства, за померлою ОСОБА_4 рахується 1,67га для ведення особистого селянського господарства, 0,25га для будівництва та обслуговування житлового будинку, 1,9667 га для ведення фермерського господарства.

Судом встановлено, що відповідно до листа №151 від 21.03.2017 року за підписом голови Новоободівської сільської ради Мороз Н.П. та землевпорядника Сандуляка О.М. громадяника ОСОБА_1 зобов'язано «в короткий термін повирізувати дерева, які ростуть біля межі по АДРЕСА_1 і нахилені на земельну ділянку гр.ОСОБА_3 Тому Вам потрібно в 10 денний термін провести вирізку та санітарну розчистку дерев з 22.03.2017 по 01.04.2017 року. В разі невиконання даного попередження до Вас будуть прийняті міри згідно чинного законодавства.»(а.с.5).

Довідкою №431 від 18.04.2017 року виданою виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами та земельна ділянка під даним будинком станом на 18.04.2017 року не належить громадянину ОСОБА_1 (а.с.6).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши на дані докази встановлено, що правовідносини, що виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відносяться до земельних спорів.

Відповідно до ч.3 ст.158 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 2 КАС України позивач має право на захист судом своїх прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

У відповідності до вимог п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключних повноважень ради віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. А згідно ст. 158 Земельного кодексу України сільські ради наділені повноваженнями щодо вирішення земельних спорів.

З наданої копії листа звернення гр.ОСОБА_5 встановлено, що остання зверталась до голови Новоободівської сільської ради Тростянецького району з проханням вжити заходів щодо зобов'язання ОСОБА_1 вирізати дерева на межі їхніх земельних ділянок.

З фотозображень земельних ділянок встановлено, що дійсно на межі суміжних земельних ділянок ростуть дерева - верби.

Аналізуючи надані суду докази підтверджено, що дійсно на межі двох земельних ділянок по АДРЕСА_2 ростуть дикорослі дерева. Між сусідами не досягнуто згоди щодо можливості вирізки даних дерев. Отже між сусідніми землекористувачами ОСОБА_5 та ОСОБА_1.(спадкоємцем померлої ОСОБА_4.) виник земельний спір.

Порядок дотримання розгляду земельних спорів передбачено ст.159 ЗК України, відповідно до якої встановлено, що земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин. Відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення. У рішенні органу місцевого самоврядування або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, визначається порядок його виконання. Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття.

Судом встановлено, що виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області заява ОСОБА_5 як земельний спір не розглядалась, жодного правомірного рішення не приймалось. Дане твердження визнано в судовому засіданні головою Новоободівської сільської ради Тростянецького району. Згідно вищевказаних норм закону земельний спір одноособово сільським головою не вирішується.

Відповідно до ч.8 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Розпорядження - акт управління посадової особи державного органу, органу місцевого самоврядування, виданий в межах компетенції, та має обов'язкову юридичну силу. Очевидно розпорядження, як документ, у даній справі не видавалось.

Акт від 21.07.2017 року, наданий відповідачем суд не бере до уваги в якості доказів правомірності вчинення дій, оскаржуваних позивачем, оскільки дії проведені комісією по земельних спорах вчинені після надходження справи до суду, та трактуються судом як часткове визнання вини.

З огляду на викладене, у відповідача на момент надіслання листа позивачу з зобов'язанням повирізувати дерева, не було дотримано всіх необхідних, передбачених законом вимог щодо розгляду земельного спору, а отже і не було правових підстав для надіслання ОСОБА_1 листа(попередження) зобов'язального характеру.

Таким чином, підсумовуючи викладене вище, виходячи із правового аналізу норм земельного законодавства, встановлених обставин справи та наданих доказів, суд вважає, що доводи позивача ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

В частині встановлення відсутності компетенції відповідача як суб'єкта владних повноважень щодо дачі вказівки розпорядженням чужим майном та притягнення відповідача до відповідальності слід відмовити в позові, оскільки даний спід не вирішується в судовому порядку в порядку адміністративного судочинства.

Главою 7 Розділу II Кодексу адміністративного судочинства України регламентовано процесуальні питання, пов'язані зі сплатою судового збору та розподілом судових витрат.

Ухвалою суду від 20.04.2017 року було відстрочено сплату судового збору позивачу до ухвалення судового рішення.

Частиною 2 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо оплату судових витрат відстрочено до ухвалення судового рішення у справі, витрати розподіляються відповідно до судового рішення.

Відповідно до ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Статтею 91 КАС України передбачено, що витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду, переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Частина 2 вказує на те, що стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Позивачем ставиться вимога про стягнення на його користь понесених ним судових витрат на проїзд, зокрема до матеріалів справи додано відповідні чеки на проїзд та обраховано компенсацію за відрив від звичайних справ та добові, всього на загальну суму 1241грн.69коп.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 ст.94 КАС України передбачено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 620,85грн., залежно від задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2-15,17-18, 69-71, 79, 86, 128, 158, 162-163, 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до голови Новоободівської сільської ради Тростянецького району Мороз Ніни Пилипівни про оскарження незаконних дій та скасування розпорядження задовольнити частково.

Визнати протиправними дії голови Новоободівської сільської ради Тростянецького району Мороз Ніни Пилипівни вчинені відповідно до листа №151 від 21.03.2017 року щодо зобов'язання ОСОБА_1 вчинити дії по вирубці та зачищенні земельної ділянки.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області судовий збір в сумі 640,00грн.(шістсот сорок гривень 00 коп.) на користь держави.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 620грн.85коп.(шістсот двадцять гривень 85 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя