Справа № 815/622/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/622/17

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

при секретарі Ханділян Г.В.,

за участю: представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування наказів Одеської митниці ДФС № 583 від 26.12.16 року, № 19 від 26.01.2017 року, № 87 від 23.02.2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року позивач - ОСОБА_2, звернувся з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування наказу Одеської митниці ДФС № 583 від 26.12.16р. відносно ОСОБА_2 про здійснення дисциплінарного провадження.

У судовому засіданні 06.04.2017 року представником позивача було збільшено позовні вимоги та до матеріалів справи залучено уточнену позовну заяву, згідно якої позивач просив скасувати накази відповідача № 19 від 26.01.2017 року та № 87 від 23.02.2017 року, якими було внесено зміни до наказу № 583 від 26.12.2016 року щодо продовження строків дисциплінарного провадження відносно позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що з 11.03.2016 року ОСОБА_2 перебуває на посаді заступника начальника Управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС. Разом з тим, позивач дізнався про наявність наказу № 583 від 26.12.2016 року «Про здійснення дисциплінарного провадження». Представник позивача зазначає, що будь-яких порушень дисципліни чи законів позивачем не було допущено, отже оскаржуваний наказ прийнято без законних підстав, з грубим порушенням чинного законодавства України та з порушенням законних прав та інтересів позивача, у звязку з чим він звернувся з вказаним позовом до суду.

Накази про продовження дисциплінарного провадження також, на думку позивача, не відповідають вимогам чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, просив адміністративний позов задовольнити у понову обсязі.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року визнано протиправними та скасовано накази Одеської митниці ДФС № 19 від 26.01.2017 року Про внесення змін до наказу Одеської митниці ДФС від 26.12.2016 року № 583 Про здійснення дисциплінарного провадження, № 87 від 23.02.2017 року Про внесення змін до наказу Одеської митниці ДФС від 26.12.2016 року № 583 Про здійснення дисциплінарного провадження.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду митний орган подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що 26 грудня 2016 року відповідно до Закону України «Про державну службу», на підставі листа УВБ ГУ ДФС Одеської області від 08.11.2016 року № 6322/9/15-32-22-01-05 щодо ініціювання дисциплінарного провадження, Одеською митницею ДФС винесено наказ № 583 «Про здійснення дисциплінарного провадження», пунктом 1 якого наказано здійснити дисциплінарне провадження стосовно старшого державного інспектора третього аналітично-пошукової роботи управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС ОСОБА_3 та заступника начальника Управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС ОСОБА_2

Також, вказаним наказом встановлено термін здійснення дисциплінарного провадження до 18.01.2017 року.

Надалі, наказом від 26 січня 2017 року за № 19 Про внесення змін до наказу Одеської митниці ДФС від 26.12.2016 року № 583 Про здійснення дисциплінарного провадження продовжено термін здійснення дисциплінарного провадження відносно позивача до 20.02.2017 року.

Наказом № 87 від 23.02.2017 року Про внесення змін до наказу Одеської митниці ДФС від 26.12.2016 року № 583 Про здійснення дисциплінарного провадження відповідачем знову продовжено термін здійснення дисциплінарного провадження відносно позивача до 20.03.2017 року.

Оскаржувані накази Одеської митниці ДФС № 19 від 26.01.2017 року та № 87 від 23.02.2017 року, якими фактично продовжено строки дисциплінарного провадження відносно позивача, прийняті на підставі службових записок члена комісії ОСОБА_4 від 12.01.2017 року (наказ № 19) та голови комісії ОСОБА_5 від 13.02.2017 року (наказ № 87).

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розглянувши службові записки членів дисциплінарної комісії щодо продовження строків здійснення дисциплінарного провадження, відповідач діяв з порушенням приписів Закону України Про державну службу, оскільки такі дії, як відповідача так і членів дисциплінарної комісії не передбачені приписами вказаного Закону України «Про державну службу».

Колегія суддів частково не погоджується із наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, фактичним предметом спору є рішення відповідача щодо продовження строків дисциплінарного провадження відносно позивача.

Частиною першою статті 68 Закону України «Про державну службу» встановлено, що дисциплінарні провадження ініціюються суб'єктом призначення.

Таким чином, питання ініціювання дисциплінарного провадження віднесено до повноважень суб'єкта призначення, про що приймається відповідне рішення.

У відповідності до частин 1-4 статті 69 Закону України «Про державну службу» для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Дисциплінарна комісія діє у складі не менше шести членів.

До складу дисциплінарної комісії включаються державні службовці державного органу, представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу, а також можуть включатися представники громадських об'єднань, які мають досвід роботи у сфері державного управління, державної служби або за юридичним фахом.

Відповідно до приписів статті 71 Закону України «Про державну службу» з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування (частина 1). Тривалість службового розслідування не може перевищувати один місяць. За потреби зазначений строк може бути продовжений суб'єктом призначення, але не більш як до двох місяців (частина 3).

Особи, які проводять службове розслідування, мають право: одержувати пояснення від державного службовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб щодо обставин справи; одержувати у підрозділах державного органу чи за запитом в інших органах необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи; одержувати консультації відповідних спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування ( частина 7).

Частиною 8 статі 71 Закону України «Про державну службу» передбачено , що державний службовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються;

2) порушувати клопотання про одержання і залучення до матеріалів нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, які причетні до справи;

3) бути присутнім під час виконання відповідних заходів;

4) подавати в установленому порядку скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування.

Відповідно до частини 9. вказаної статті за результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Висновок, складений за результатами проведеного службового розслідування центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, передається Комісії.

Отже, саме з моменту прийняття суб'єктом призначення рішення про ініціювання дисциплінарного провадження таке провадження вважається розпочатим, дисциплінарна комісія набуває відповідних повноважень щодо його здійснення, формування дисциплінарної справи та її розгляду, а державний службовець, стосовно якого ініційоване дисциплінарне провадження, наділяється відповідними правами (надавати пояснення, знайомитись із матеріалами дисциплінарної справи, користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника, вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи, оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному Законом порядку).

Надаючи правову оцінку наказу від 26.01.2017 року № 19 ( а.с. 101) колегія суддів вважає що він прийнятий в межах повноважень та за наявності обєктивних підстав для його продовження, зокрема, необхідності отримання пояснення позивача, що відповідно до пункту 6 частини 2 статті 73 Закону України «Про державну службу» є обовязковим у справі дисциплінарного провадження, в межах строку, передбаченого частиною 3 статі 71 Закону України «Про державну службу».

Колегія суддів відхиляє висновок суду першої інстанції , що члени комісії не повноважні звертатись із таким поданням , оскільки такі повноваження прямо передбачено частиною 3 статі 73 Законом України « Про державну службу» .

Натомість, правильним по суті є висновок суду щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 23.02.2017 року №87 (а.с. 102) з огляду на те, що продовжуваний термін дисциплінарного провадження знаходиться поза межами строку службового розслідування, передбаченого частиною 3 статі 71 Закону України «Про державну службу», а помилковість висновків суду з приводу відсутності у членів комісії повноважень надавати такі докладні записки слід виключити із мотивувальної частини судового рішення з підстав, наведених вище.

Щодо позовної вимоги позивача про скасування наказу № 583 від 26.12.16 року Одеської митниці ДФС, колегія суддів зазначає, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому відповідно до пункту 13.1. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013, № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", апеляційний суд не дає правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач частково довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

З таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 26.01.2017 року № 19 порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись ст. 202 КАС України, постанова суду першої інстанції в цій частині позовних вимог підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

В частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 23.02.2017 року №87 рішення суду першої інстанції слід змінити, виключивши із мотивувальної частини правовий висновок суду щодо відсутності повноважень членів комісії звертатись із доповідними записками щодо продовження терміну дисциплінарного провадження та відсутності повноважень відповідача їх розглядати .

Керуючись статтями 196, 201, 202, 207, 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі № 815/622/17 в частині позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування наказу Одеської митниці ДФС № 19 від 26 січня 2017 року Про внесення змін до наказу Одеської митниці ДФС від 26грудня 2016 року № 583 Про здійснення дисциплінарного провадження - скасувати.

Ухвалити в цій частині позовних вимог нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі № 815/622/17 в частині позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування наказу Одеської митниці ДФС № 87 від 23.02.2017 року Про внесення змін до наказу Одеської митниці ДФС від 26.12.2016 року № 583 Про здійснення дисциплінарного провадження - змінити, виключити із мотивувальної частини судового рішення висновок суду про відсутність повноважень членів комісії звертатись із доповідними записками щодо продовження терміну дисциплінарного провадження та відсутності повноважень відповідача їх розглядати.

В решті постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі № 815/622/17 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду 28 липня 2017 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин