Справа № 161/5760/17
Суддя: Подзіров А. О.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/5760/17
Провадження № 2-а/161/632/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі Кубяк О.В., за участі представника позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Демидівського ВП ОСОБА_2 про визнання протиправними дій інспектора та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії БР № 129334 від 01.04.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2017 року ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3І.) звернувся в суд з адміністративним позовом до Інспектора СРПП Демидівського ВП ОСОБА_2 (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 01 квітня 2017 року серії БР №129334.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн за порушення пункту 2.1 (а) ПДР України, а саме керування транспортним засобам без посвідчення водія.

Позивач не погоджується з вищенаведеним адміністративним стягнення з тих підстав, що у нього наявне посвідчення водія, яке, незважаючи на пошкодження, є читабельним, і з нього можливо чітко ідентифікувати позивача.

З наведених мотивів просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 01 квітня 2017 року серії БР №129334.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Відповідач, субєкта владних повноважень, у судове засідання не зявився та жодних заперечень щодо позову не надав, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 квітня 2017 року на автодорозі Демидівка-Хрінники-Боромель-Луцьк, інспектором СРПП Демидівського ВП ОСОБА_2 винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01 квітня 2017 року серії БР №129334, в якій зафіксовано, що громадянин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Мітсубісі Аутлендер, державний номер НОМЕР_1, 01 квітня 2017 року о 17 год. 30 хв. на автодорозі Демидівка-Хрінники-Боромель-Луцьк керував транспортним засобам не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 (а) Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 126 КУпАП, за яке накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн (а.с.4).

Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові відповідача, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено, що Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.1 (а) ПДР передбачено, що Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

З наявної в матеріалах справи копії посвідчення водія видно, що воно є пошкодженим, однак на ньому чітко ідентифікуються ПІБ позивача, серія та номер посвідчення, орган що його видав, печатка установи, фотографія, а також перелік категорій транспортних засобів, керування якими дозволено (в тому числі і категорія «В»).

Таким чином, на думку суду, наявність у позивача вказаного посвідчення водія та предявлення його відповідачу виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п.2.1 (а) ПДР.

Крім того, статтею 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

У пункті 1 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року N5-рп/2015 вирішено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В розглядуваному випадку у спірній постанові не зазначено точне місце вчинення адміністративного правопорушення, а також місце розгляду адміністративної справи. Зокрема, в постанові в обох випадках зазначено «автодорога Демидівка-Хрінники-Боромель-Луцьк», без зазначення точного кілометру вказаної дороги. Враховуючи те, що вказана автодорога пролягає через декілька районів Волинської та Рівненської області, вказане унеможливлює перевірити, в якому саме районі було вчинено адміністративне правопорушення та розглянута справа про адміністративне правопорушення, а отже і не можливо встановити, чи мав право відповідач, як працівник Демидівського відділу поліції, юрисдикція якого поширюється лише на Демидівський район Рівненської області, складати спірну постанову.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, у частині другій статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідач, як субєкт владних повноважень, не виконав свій процесуальний обовязок щодо надання заперечень на адміністративний позов, а також притягнув позивача за пунктом 2.1 (а) Правил дорожнього руху, який останній не порушував та не міг порушувати з огляду на наявність у нього належного посвідчення водія, враховуючи, що відповідачем у складеній постанові не зазначено точне місце вчинення правопорушення та точне місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що не дозволяє встановити наявність у нього повноважень на розгляд відповідної справи, тому суд дійшов висновку, що дію відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є протиправними, а постанову від 01 квітня 2017 року серії БР №129334 слід скасувати. З наведених мотивів суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Судові витрати зі сторін не стягуються, оскільки вказана категорія справ звільнена від сплати судового збору статтею 288 КУпАП.

Керуючись статтями 160, 162 КАС України, на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора СРПП Демидівського ВП ОСОБА_2 при винесенні постанови серія БР№129334 від 01.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Постанову серії БР №129334 від 01.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складений та підписаний 25 липня 2017 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_4