Справа № 802/3968/14-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 802/3968/14-а

27 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Загороднюка А.Г. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про роз'яснення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області про визнання неправомірним звільнення та поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 29 травня 2017 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року скасував в частині зміни формулювання підстави звільнення майора міліції ОСОБА_1 та відмови у стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу та прийняв в цій частині нову постанову, якою зобов'язав управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

12 липня 2017 року відділом примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області подано до суду апеляційної інстанції заяву про роз'яснення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 року вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 27 липня 2017 року.

Сторони та заявник в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами адміністративної справи. Від заявника надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КАС України суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення протягом десяти днів із повідомленням заявника (особи, яка бере участь у справі, державного виконавця, які звернулися із заявою про роз'яснення судового рішення) та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи заяви про роз'яснення судового рішення, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 170 КАС України передбачено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (частина 2 статті 170 КАС України).

Отже, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Роз'яснення судового рішення можливе коли воно нечітке за змістом, є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, хто буде здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності та визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону встановлено, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

Як випливає з роз'яснень, що містяться в пункті 21 постанови Пленуму Верхового Суду України № 14 від 18.12.2009 "Про судове рішення у цивільній справі", роз'яснення судового рішення можливе у випадку, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію; при цьому суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд своєю ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

З огляду на положення статті 170 КАС України роз'яснена може бути постанова або ухвала суду у разі, якщо без такого роз'яснення її неможливо виконати, оскільки високою є ймовірність неясності резолютивної частини рішення.

Окрім того, чинне процесуальне законодавство не передбачає при роз'ясненні рішення визначення порядку виконання рішення суду, оскільки такий порядок визначений Законом України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування заяви про роз'яснення судового рішення державний виконавець зазначає, що існують перешкоди у його виконанні, оскільки суд при винесенні постанови не зазначив суму та період виплати грошових коштів середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому, виконавець зазначає, що суд при постановленні рішення відмовив у задоволенні вимоги про поновлення позивача на посаді, яку він займав до звільнення.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вказані заявником підстави, які, на його думку, ускладнюють виконання судового рішення, не є такими, що свідчать про незрозумілість відповідної постанови. Вказаним рішенням зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити кошти за час вимушеного прогулу, визначення якого не потребує додаткового тлумачення, оскільки є зрозумілим виходячи із норм чинного законодавства України. Враховуючи, що постанова суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування наказу про звільнення позивача зі служби від 31 жовтня 2014 року залишена без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2017 року, яка набрала законної сили з моменту проголошення, колегія суддів не вважає за необхідне роз'яснювати визначення періоду вимушеного прогулу позивача, тобто періоду з 31 жовтня 2014 року по 29 травня 2017 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що постановою від 29 травня 2017 року обов'язок нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу покладено на відповідача у справі, тобто на управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, який в силу свого статусу повинен керуватися нормами чинного законодавства України, в тому числі й постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" та іншими нормативно-правовими актами.

При цьому, колегія судів вважає, що роз'яснення судового рішення у спосіб, про який просить заявник, зокрема щодо визначення суми, яка підлягає стягненню, та періоду вимушеного прогулу фактично призведе до зміни змісту його резолютивної частини, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

З мотивувальної та резолютивної частини постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2017 року встановлено, що її текст труднощів для розуміння не викликає, суть його однозначна, тому розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує.

З огляду на викладене, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про те, що заява Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про роз'яснення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 170, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про роз'яснення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2017 року відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4