Справа № 514/297/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 514/297/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Козирєв М.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 18 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного Фонду України в Тарутинському районі Одеської області про протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області щодо неврахування для обчислення її пенсії сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з дня її призначення у розмірі 88% і з урахуванням сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та інших виплат за 24 календарних місяці.

Позивач посилається на те, що вона отримує пенсію за віком, яка була призначена відповідно до Закону України «Про державну службу» з 09 липня 2010 року. Підставою для призначення пенсії стала її заява про призначення пенсії та довідка про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно доЗакону України «Про державну службу».

17 лютого 2017 року позивач звернулась до управління ПФУ із заявою про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутових потреб та сум індексації заробітної плати за 24 календарні місяці роботи, які зазначені у довідці від 15 лютого 2017 року № 01/05.

Листом від 24 лютого 2017 року № 5/П-01 управління ПФУ повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії, посилаючись на те, що відсутній відповідний акт Кабінету Міністрів України, на підставі якого визначалися б умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям.

Таким чином, позивач вважає, що не включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати за період 24 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, до розрахунку її пенсії є протиправними і просила суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії із врахуванням зазначених виплат, з дня її призначення, зокрема, з 09 липня 2010 року.

Відповідач - управління ПФУ в Тарутинському районі Одеської області подав до суду письмові заперечення проти адміністративного позову, вважає його необґрунтованим та просить відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог. В письмових запереченнях відповідач пояснив, що при призначенні пенсії позивачу були враховані всі зазначені у поданих довідках суми. Також, відповідач послався на те, що п.5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 29-36).

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 988 управління Пенсійного фонду України у Тарутинському районі реорганізоване в Арцизьке управління Пенсійного фонду України Одеської області, і, відповідно, судом першої інстанції в порядку процесуального правонаступництва замінено відповідача на належного (а.с. 37-39).

Постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 18 травня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області від 24 лютого 2017 року № 5/П-01 щодо неврахування для обчислення пенсії ОСОБА_2 сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, що вказані у довідці від 15 лютого 2017 року № 01/05 за період з 01 липня 2008 року по 30 червня 2010 року. Зобов'язано Арцизьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01 березня 2017 року у розмірі 88% і з урахуванням сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, що вказані у довідці від 15 лютого 2017 року № 01/05 за період з 01 липня 2008 року по 30 червня 2010 року. В іншій частині вимог відмовлено.

На вказану постанову Арцизьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов залишити без задоволення.

Згідно до вимог ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, розпорядженням управління ПФУ у Тарутинському районі Одеської області від 21 серпня 2010 року позивачу призначена пенсія за віком з 09 липня 2010 року (а.с. 14).

17 лютого 2017 року позивач звернулась до управління ПФУ у Тарутинському районі Одеської області із заявою про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням сум матеріальних допомог на оздоровлення, соціально-побутових потреб та сум індексації заробітної плати та надала Довідку про складові заробітної плати за 24 місяці підряд перед зверненням за пенсією, зокрема за період з 01 липня 2008 року по 30 червня 2010 року (а.с. 10, 19-22).

У зазначеній довідці в графах «інші виплати» вказано виплат на загальну суму 13 021,88 гривень, зокрема індексація 3746,64 гривень (373,3+1824,18+1549,16), матеріальна допомога на оздоровлення 6339,52 гривень (2879,62+3459,90), матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань (скрутне становище) 2935,72 гривень. На всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с. 20-22).

Листом від 24 лютого 2017 року № 5/П-01 управління ПФУ у Тарутинському районі повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії, посилаючись на те, що відсутній відповідний порядок, який повинен бути затверджений Кабінетом Міністрів України (а.с. 23).

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення адміністративного позову частково.

Колегія суддів погоджується з вищевикладеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Преамбули Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, і зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Так, за змістом статті 37 Закону «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII було передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

За змістом п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 (в редакції на момент звернення за пенсією та її призначення) установлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Відповідно до довідки від 15 лютого 2017 року № 01/05 (на 3 аркушах) про складові заробітної плати за період з 01 липня 2008 року по 30 червня 2010 року перед зверненням позивача за пенсією, на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с. 20-22).

Таким чином, матеріальна допомога (на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань) та індексація грошових доходів населення, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру пенсії відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 14 травня 2013 року у справі №21-125а13, від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, від 06 листопада 2013 року у справі №21-350а13, від 04 березня 2014 року у справах №№21-3а14 та 21-14а14, від 03 червня 2014 року у справі №21-134а14, від 16 вересня 2014 року у справі №21-314а14, від 09 червня 2015 року №21-243а15.

Відповідно до ст.244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, на думку суду першої інстанції, з якою погоджується суд апеляційної інстанції, в розрахунок пенсії за віком ОСОБА_2 повинні бути включені суми отриманих нею інших виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати), оскільки на ці виплати нараховувались внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність підстав для задоволення позову з огляду п.5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки ці норми не розповсюджуються на пенсіонерів, яким пенсії вже були призначені.

Стосовно позовних вимог про здійснення перерахунку пенсії з 09 липня 2010 року з урахуванням інших виплат, в розмірі 88 відсотків заробітної плати, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_2 звернулась до управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії та відповідною довідкою про наявність додаткових складових її заробітної плати (матеріальної допомоги та індексації заробітної плати) 17 лютого 2017 року, таким чином, перерахунок пенсії позивачу повинен проводитися з 01 березня 2017 року.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області залишити без задоволення, а постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: А.В.Крусян