Справа № 826/15613/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Гудтехнолоджи»

до

державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про

визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гудтехнолоджи» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить:

- визнати протиправною відмову державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо невизнання податковою звітністю податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року з розшифровками податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5);

- зобов’язати державну податкову інспекцію у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві визнати податкову звітність товариства з обмеженою відповідальністю «Гудтехнолоджи» (код ЄДРПОУ 39449909) – податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року з розшифровками податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), реєстром виданих та отриманих податкових накладних прийнятими та зареєстрованими 15.06.2015;

- зобов’язати державну податкову інспекцію у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві відобразити за даними картки особового рахунку з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Гудтехнолоджи» (код ЄДРПОУ 39449909) показники податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року з розшифровками податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

Позовні вимоги мотивовано тим, що в порушення положень податкового законодавства державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві протиправно відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю «Гудтехнолоджи» у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року з додатками.

Представник відповідача проти позову заперечував, вказавши, що, відмовляючи у прийнятті вказаної податкової декларації контролюючий орган діяв правомірно, у межах та на підставі наданих йому повноважень, оскільки остання містить недостовірну інформацію щодо місцезнаходження позивача.

Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гудтехнолоджи» засобами електронного зв’язку направило на адресу контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року з розшифровками податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), яка, згідно з наявною у матеріалах справи копією квитанції №2, прийнята та зареєстрована 15.06.2015.

Вважаючи таку відмову у прийнятті податкової звітності протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно з пунктом 201.14 статті 201 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об'єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом.

Зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (пункт 201.15 статті 201 Податкового кодексу України).

Приписами пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору (пункт 48.1 статті 48 Податкового кодексу України).

У розумінні пункту 48.2 статті 48 Податкового кодексу України, обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності) (пункт 48.3 статті 48 Податкового кодексу України).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період (пункт 48.4 статті 48 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 48.7 статті 48 Податкового кодексу України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється (пункт 49.10 статті 49 Податкового кодексу України).

У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови (пункт 49.11 статті 49 Податкового кодексу України).

Таким чином, з урахуванням вищенаведених правових норм, перелік підстав для відмови контролюючого органу від прийняття податкової декларації, визначений положеннями статей 48 та 49 Податкового кодексу України, є вичерпним, а, відтак, неприйняття податкової декларації з інших підстав податковим законодавством не передбачено, а тому забороняється.

Натомість, як зазначено представником відповідача під час судового розгляду справи, підставою для неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року слугувало зазначення в останній недостовірного обов’язкового реквізиту «місцезнаходження (місце проживання) платника податків».

Так, згідно з пунктом 45.2 статті 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

При цьому, у відповідності до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 року №755-IV (тут і надалі – Закон №755 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), місцезнаходження юридичної особи – адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі – виконавчий орган).

У свою чергу, відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України (частина перша статті 17 Закону №755).

В Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться такі відомості щодо юридичної особи як місцезнаходження юридичної особи (частина друга статті 17 Закону №755).

Водночас, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості (стаття 18 Закону №755).

З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку, що у державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві були відсутні підстави для не визнання податкової декларації з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Гудтехнолоджи» за травень 2015 року податковою звітністю з підстав зазначення у ній недостовірного обов’язкового реквізиту «місцезнаходження (місце проживання) платника податків», відтак, вказані дії контролюючого органу є протиправними, податкову декларацію слід вважати прийнятою днем її фактичного отримання – 15.06.2015 року, а державну податкову інспекцію у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві слід зобов’язати відобразити за даними картки особового рахунку з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Гудтехнолоджи» показники податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року з додатками.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо не визнання податкової декларації з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Гудтехнолоджи» за травень 2015 року податковою звітністю з підстав зазначення у ній недостовірного обов’язкового реквізиту «місцезнаходження (місце проживання) платника податків».

Зобов’язати державну податкову інспекцію у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві визнати податкову декларацію з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Гудтехнолоджи» за травень 2015 року з додатками прийнятою днем її фактичного отримання, а саме 15.06.2015.

Зобов’язати державну податкову інспекцію у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві відобразити за даними картки особового рахунку з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Гудтехнолоджи» показники податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року з додатками.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.