Справа № 805/1440/17-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Аляб'єв І.Г.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року справа №805/1440/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання Челахової О.О., представника відповідача ОСОБА_2, діючого за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року у справі № 805/1440/17-а за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування постанов від 15 березня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2017 року Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про:

- визнання дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про повернення виконавчого документу стягувачу в порядку п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» неправомірними;

- скасування постанови головного державного виконавця відповідача про повернення виконавчого документа стягувачу від 15 березня 2017 року по ВП № 53261356;

- скасування постанови головного державного виконавця відповідача про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження від 15 березня 2017 року (а.с. 3-5).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про повернення виконавчого документу стягувачу від 15 березня 2017 року № ВП 53261356. Скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження від 15 березня 2017 року № ВП 53261356. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 74-76).

Не погодившись з судовим рішенням, Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року по справі № 805/1440/17-а та прийняти нову постанову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянтом зазначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не має наслідком скасування раніше вжитих заходів щодо примусового виконання рішення. При цьому, повернення виконавчого документа не позбавляє права стягувача на його повторне предявлення до виконання.

При цьому, апелянтом зазначено, що судом помилково зроблено висновок, що у даному випадку виконавче провадження повинно бути зупинено, але не закінчено, що суперечить положенням п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи надходження до відділу ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року по справі № 2а/0570/3512/2012 про відстрочення виконання судового рішення до 14 червня 2017 року, державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі положень п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що не суперечить нормам діючого законодавства (а.с. 80-82).

Представник апелянта в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення.

26 липня 2017 року до канцелярії суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу від представника Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області, в яких він просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права. Разом із апеляційною скаргою представником управління надано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечень на неї, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне залишити постанову суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 05 квітня 2012 року постановою Донецького окружного адміністративного суду у справі № 2а/0570/3512/2012 позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в місті Дзержинську Донецької області до Державного підприємства «Дзержинськвугілля» задоволені. Стягнуто з Державного підприємства Дзержинськвугілля на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Дзержинську Донецької області на розрахунковий рахунок 16, МФО 335106, в ДОД ДОБУ, заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 та списком № 2 за період з 01 вересня 2011 року по 01 січня 2012 року в сумі 6 632 069,50 грн. (а.с. 6-7).

Як вбачається з матеріалів справи, 04 липня 2012 року Управлінню Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області видано виконавчий лист (а.с. 9).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2014 року відстрочено виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2012 року на три роки (до 10 січня 2017 року) (а.с. 8).

Ухвалою суду першої інстанції від 05 листопада 2015 року Управлінню Пенсійного фонду України в місті Дзержинську Донецької області видано дублікат виконавчого листа по справі № 2а/0570/3512/2012 (а.с. 9), який фактично видано 15 лютого 2016 року (а.с. 10, 69-70).

Дублікат виконавчого листа 12 січня 2017 року направлено до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення у справі № 2а/0570/3512/2012 (а.с. 11, 53-54).

20 січня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53261356 з примусового виконання виконавчого листа № 2а/0570/3512/2012 року від 15 лютого 2016 року (а.с. 13, 56-57).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20 січня 2017 року (ВП № 53261356) дане виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження № 51041733 (а.с. 15, 58-59).

Вищевказані постанови направлені на адресу Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську 20 січня 2017 року та отримані останнім 25 січня 2017 року (а.с. 12, 14).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року відстрочено до 14 червня 2017 року виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2012 року у справі №2а/0570/3512/2012. (а.с. 17-18, 62-65).

15 березня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області прийнято постанову про виведення виконавчого провадження № 53261356 з зведеного виконавчого провадження (а.с. 20) та постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.8 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 22, 66-67), які отримані стягувачем (управлінням) 17 березня 2017 року (а.с. 21).

Не погодившись з прийняттям державним постанов від 15 березня 2017 року про виведення виконавчого провадження з зведеного виконавчого провадження та про повернення виконавчого документу стягувачу, Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області звернулось до суду з даним позовом.

Спірним питанням даної справи є правомірність прийняття державним виконавцем відповідача постанов від 15 березня 2017 року про виведення виконавчого провадження з зведеного виконавчого провадження та про повернення виконавчого документу стягувачу.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно прийняті спірні постанови, та вони мають бути скасованими, при цьому судом відмовлено у задоволені позовних вимог про визнання дій щодо прийняття спірних постанов неправомірними.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі Закон № 1404) та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 2 квітня 2012 року (далі Інструкція № 512/5).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п 6 ч. 1 ст. 34 Закону № 1404 виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Частиною 2 ст. 34 Закону № 1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Відповідно до пункту 17 Інструкції № 512/5 за наявності обставин, передбачених статтею 34 Закону, виконавець виносить постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, крім випадків, визначених Законом.

За наявності підстав для зупинення вчинення виконавчих дій з виконання одного виконавчого провадження, яке приєднано до зведеного виконавчого провадження, зведене виконавче провадження зупиняється лише в частині виконання цього виконавчого провадження.

Пунктом 18 Інструкції № 512/5 передбачено, що зупинення вчинення виконавчих дій, відкладення проведення виконавчих дій, відстрочка або розстрочка виконання рішення не є підставами для скасування раніше вжитих заходів щодо примусового виконання рішення.

При цьому, ст. 37 Закону № 1404 передбачені підстави для повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, зокрема, відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Аналізуючи положення ст. 34 та 37 Закону № 1404 суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що повернення виконавчого документа стягувачу за умови наявності ухвали суду про відстрочення виконання рішення можливо лише у випадку, коли виконавче провадження не відкрито, оскільки самі по собі виконавчі дії мають місце лише після відкриття виконавчого провадження.

При цьому, вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженні мають бути зупиненими при відстроченні судом виконання рішення суду на підставі якого видано виконавчий лист.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 січня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53261356 з примусового виконання виконавчого листа № 2а/0570/3512/2012 року від 15 лютого 2016 року (а.с. 13, 56-57).

Саме в період виконання виконавчого документа,ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року відстрочено до 14 червня 2017 року виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2012 року у справі №2а/0570/3512/2012 р. (а.с. 17-18, 62-65).

Враховуючи те, що відстрочення виконання судового рішення ухвалено судом вже після відкриття виконавчого провадження, державний виконавець був зобовязаний зупинити вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №2а/0570/3512/2012.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої про скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про повернення виконавчого документу стягувачу від 15 березня 2017 року № ВП 53261356, при цьому постанова відповідача про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження від 15 березня 2017 року № ВП 53261356 є похідною від постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, відтак, позовні вимоги про скасування цієї постанови є також похідними та такими, що підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог управління про визнання дій відповідача щодо прийняття спірних постанов неправомірними, оскільки дії щодо прийняття постанов при примусовому виконанні виконавчих листів є обовязком загального характеру державного виконавця, покладеного на нього безпосередньо Законом № 1404.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що вчинення дій суб'єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дій являє собою процес реалізації наданих законом функцій суб'єкту владних повноважень. Самі по собі дії з прийняття певного рішення не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків для особи. Правові наслідки для позивача несуть безпосередньо самі акти індивідуальної дії у даному випадку це спірні постанови. Саме ці постанови мають вплив на права та обовязки позивача.

Відмова суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог про визнання дій неправомірними не може тлумачитись, як визнання судом правомірності цих дій, відтак, посилання на це апелянта є необґрунтованим та таким, що суперечить діючому законодавству.

Таким чином, суд вважає, що висновки апелянта є недопустимими та суперечать нормам Кодексу адміністративного судочинства України і які суд не приймає з огляду на положення ч. 1 ст. 71 КАС України.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року у справі № 805/1440/17-а за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування постанов від 15 березня 2017 року залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини ухвали прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 26 липня 2017 року.

Повний текст ухвали виготовлено 28 липня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Судді Т.Г. Арабей

ОСОБА_3

ОСОБА_4