Справа № 203/1965/17
Суддя: Католікян М. О.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №203/1965/17
Провадження №2-а/0203/126/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Східного офісу Державної аудиторської служби України про скасування постанови, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

26 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Східного офісу Державної аудиторської служби України про скасування постанови, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач працює на посаді генерального директора ДПП «Кривбаспромводопостачання». 10.05.2015 року відповідач за результатами проведеної ревізії ухвалив постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 1642 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), наклавши на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 204,00 грн. На думку позивача, ця постанова є незаконною, оскільки у його діях відсутні ознаки вказаного правопорушення. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про скасування постанови від 10.05.2017 року, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення (а.с.а.с. 1 - 5, 43).

У судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав, а представники відповідача - заперечували проти його задоволення.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працює на посаді генерального директора Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» (а.с. 9).

10 березня 2017 року відповідачем за результатами проведеної на ДПП «Кривбаспромводопостачання» ревізії фінансово-господарської діяльності було складено акт №06-19/02 (а.с.а.с. 14 - 39).

05 травня 2017 року відповідачем на підставі висновків ревізії було складено протокол про адміністративне правопорушення №04/0041/2017, передбачене частиною першою статті 1642 КУпАП, яке полягає у веденні у період від 01.10.2016 року по 31.12.2016 року бухгалтерського обліку з порушенням встановленого порядку, в частині заниження кредиторської заборгованості перед державним бюджетом та заниження дебіторської заборгованості перед КП «Кривбасводоканал» внаслідок неперерахування частки орендної плати в дохід державного бюджету та заниження ставки орендної плати в договорі оренди, що призвело до недоотримання коштів загальною сумою 373 439,54 грн., в тому числі державним бюджетом на 297 688,66 грн. та підприємством на 75 750,88 грн. (а.с. 13).

10 травня 2017 року відповідачем було ухвалено постанову №04/0041/2017пн, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 204,00 грн. (а.с. 10).

Позовну заяву побудовано на наступних доводах:

-висновки відповідача від початку ґрунтуються на помилковому тлумаченні приписів Закону України від 10.04.1992 року №2269-XII «Про оренду державного та комунального майна» (далі - Закон №2269-XII), а саме помилковій класифікації об'єкта оренди (підземний водовід з діаметром труби біля 1 м. довжиною більше 12 км.) як нерухомого майна, орендодавцем якого міг бути тільки Фонд державного майна України;

-процесуальні порушення приписів статей 33, 38, 285 КУпАП.

На думку суду, викладені позивачем доводи є безпідставними, ураховуючи таке.

Відповідно до статті 5 Закону №2269-XII орендодавцями щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна може виступати тільки Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 181 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Аналіз статті 5 Закону №2269-XII у контексті статті 181 ЦК доводить висновку про те, що об'єкт оренди, про який йдеться в акті ревізії від 10.03.2017 року №06-19/02 (водовід), безумовно, має всі ознаки, властиві нерухомій речі: він є цілісною річчю, розташований в землі, а його переміщення без значного знецінення неможливе.

При цьому посилання позивача на те, що водовід розташований не на поверхні землі (як це зазначено в абзаці першому частини першої статті 181 ЦК), а під нею, є хибним і не має правового значення.

Суд також критично ставиться до застосування позивачем до спірних правовідносин правил абзацу п'ятого статті 5 Закону №2269-XII, згідно з яким підприємства можуть бути орендодавцями нерухомого майна площею не більше 200 м2, оскільки водовід з діаметром труби біля 1 м. і довжиною більше 12 км., без сумніву, має площу, значно більшу за 200 м2.

Розв'язуючи спір у частині процедурних порушень при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, суд виходить з наступного.

У відповідності з частиною першою статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Позивач у заяві зазначив, що, оскільки факт вчинення ним правопорушення був встановлений у період від 19.12.2016 року по 02.03.2017 року (за текстом акту ревізії), то відповідач, ухваливши постанову від 10.05.2017 року, порушив приписи частини першої статті 38 КУпАП.

Між тим, з таким доводом погодитись не можна, оскільки днем встановлення факту порушення, який є юридично значущим, є день складення самого акту ревізії - 10.03.2017 року.

Твердження позивача про порушення відповідачем положень статей 33, 285 КУпАП, мають винятково формальне забарвлення і не спростовують наявності у діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 1642 КУпАП.

Що стосується причин порушення позивачем строку звернення до суду із цим позовом, то суд виходить з того, що при ухваленні оспорюваної постанови він присутній не був (отже не був про неї обізнаний), що свідчить про їх поважний характер.

Ураховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заявленого у справі позову.

У порядку статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 7 - 12, 17 - 19, 86, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 у позові до Східного офісу Державної аудиторської служби України про скасування постанови, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 254 КАС України, і може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шл яхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її ухвалення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також ухвалення постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то 10-денний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення 5-денного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено 24 липня 2017 року.

Суддя М.О. Католікян