Справа № 308/784/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 рокуЛьвів№876/4179/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року у справі №308/784/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, в якому просить суд визнати дії при прийнятті рішення щодо відмови в перерахунку йому пенсії за вислугу років згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 неправомірними; зобов'язати провести перерахунок та здійснювати виплати пенсії у розмірі 90% від місячного заробітку, зазначеного у довідці, виданій Прокуратурою Закарпатської області від 10.06.2016 №145 без обмеження її максимального розміру відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.01.2016.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року позов задоволено частково. Визнано дії Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області при прийнятті рішення щодо відмови в перерахунку йому пенсії за вислугу років згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 неправомірними. Зобов'язано Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області з 16 грудня 2016 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, чинній на момент призначення йому пенсії у розмірі 90% від місячного заробітку, зазначеного у довідці, виданій Прокуратурою Закарпатської області від 10.06.2016 року №145. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень). У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що оскільки на час виникнення спірних правовідносин пункт 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», який регламентував питання перерахунку пенсій працівникам прокуратури у зв'язку з підвищенням заробітної плати та перерахунку пенсії на день звільнення з роботи, викладено у новій редакції, якою визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, яким умови та порядок не визначався, то відсутні підстави для перерахунку пенсії. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

ОСОБА_1 з 2002 року перебуває на обліку в Ужгородському об'єднаному управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Пенсія призначена з 2002 року у розмірі 90% від середньомісячного заробітку.

16.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури згідно з довідки від 10.06.2016р. №145.

Листом-вкладка №85 до протоколу №75 від 21.12.2016 року управління відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-УІІІ від 02.03.2015 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з цим з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково з тих підстав, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії , що діяла на момент призначення пенсії.

Проте, апеляційний суд вважає такі висновки суду першої інстанції невірними та такими, що суперечать норма матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам були врегульовані частинами 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VIII, який набрав чинності 01.01.2015 року, частину 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

15.07.2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року.

Відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу першого частини 2 статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини 5 статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частини 13, 17 та 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року не містить аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу на те, що зазначені зміни законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року при призначені пенсії, а лише покладають визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на Кабінет Міністрів України.

Поряд з цим, на час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було.

Таким чином з 15.12.2015 року та на час виникнення спірних правовідносин діючим законодавством України не було визначено механізму перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року.

Відсутність на час звернення позивача до відповідача затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, не є доказом неправомірності дій відповідача.

З урахуванням наведених вище обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми Закону України «Про прокуратуру» в попередній редакції, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії набула чинності та діяла інша редакція ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, яка передбачає принципово інший порядок перерахунку пенсій.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову задоволенні позову з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області - задовольнити.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року у справі №308/784/17 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді В. С. Затолочний
В. М. Каралюс
Повний текст постанови складено 24.07.2017р.