Справа № 804/9875/15
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року м. Київ К/800/24086/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Шведа Е.Ю.,

Донця О.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Дніпропетровської митниці ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року у справі № 804/9875/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Будком-Форт» звернулось до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, у якому просило:

визнати протиправними та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 09 лютого 2015 року № 110100000/2015/200026/1, від 10 лютого 2015 року № 110100000/2015/200027/1, від 13 лютого 2015 року № 110100000/2015/200031/1, від 18 лютого 2015 року № 110100000/2015/200034/1;

визнати протиправними та скасувати оформлені Дніпропетровською митницею ДФС картки відмови в прийнятті митної декларації від 09 лютого 2015 року № 110100000/2015/00045, від 10 лютого 2015 року № 110100000/2015/00048, від 13 лютого 2015 року № 110100000/2015/00055, від 18 лютого 2015 року № 110100000/2015/00061.

Позовні вимоги мотивовано тим, що митницею протиправно, на підставі хибного висновку щодо заниження позивачем митної вартості товару (цитрусові свіжі), що ввозився на територію України, прийняті необґрунтовані рішення щодо її коригування та складені відповідні картки відмови.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року, позов задоволено: визнано протиправними та скасовано рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 09 лютого 2015 року № 110100000/2015/200026/1, від 10 лютого 2015 року № 110100000/2015/200027/1, від 13 лютого 2015 року № 110100000/2015/200031/1, від 18 лютого 2015 року № 110100000/2015/200034/1; визнано протиправними та скасовано оформлені Дніпропетровською митницею ДФС картки відмови в прийнятті митної декларації від 09 лютого 2015 року № 110100000/2015/00045, від 10 лютого 2015 року № 110100000/2015/00048, від 13 лютого 2015 року № 110100000/2015/00055, від 18 лютого 2015 року № 110100000/2015/00061.

У поданій касаційній скарзі Дніпропетровська митниця ДФС, із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 вересня 2014 року між ТОВ «Будком-Форт» (Покупець) та BROS SEKTOS «NEA EXSERUT» S.A., Греція (Продавець) укладено Контракт № 2827-NE/BF на поставку продукції «цитрусові свіжі: мандарини сорт Ortanigue - гібрид апельсина та танжерина, врожаю 2014 року», згідно з пунктами 1.1, 1.2 якого Продавець зобов'язується поставити товар, а Покупець прийняти його на умовах, зазначених у цьому Контракті. Поставлений товар повинен бути виготовлений і поставлений партіями у повній відповідності до вимог, на умовах і по цінам, вказаним в Додатках і Спецефікаціях до цього Контракту, які є його невід'ємною частиною.

Згідно зі специфікаціями від 05 лютого 2015 року № 9, від 05 лютого 2015 року № 10, від 09 лютого 2015 року № 11 та від 12 лютого 2015 року № 12 до зазначеного контракту умови поставки - FCA Скідра, Греція (Інкотермс - 2010). Оплата відбувається протягом 10 днів від дати митного оформлення товару.

З метою митного оформлення імпортованого на підставі зазначеного контракту товару позивачем до Дніпропетровської митниці ДФС надані електронні митні декларації: № 110100000/2015/202600, № 110100000/2015/202692, № 110100000/2015/202963, № 110100000/2015/203315, з наданням необхідних документів на підтвердження заявленої митної вартості товару за основним (першим) методом та додаткові документи, а саме:

1) декларації митної вартості з додатковим аркушем А (відповідно до якої складовими митної вартості зазначені ціна товару, витрати на транспортування до кордону України, витрати на страхування), з документами, що підтверджують числові значення (перелічені у гривнях);

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) від 17 вересня 2014 року № 2827-NFJBF із додатковими угодами до нього, специфікації від 05 лютого 2015 року № 9, від 05 лютого 2015 року № 10, від 09 лютого 2015 року № 11 та від 12 лютого 2015 року № 2;

3) рахунки-фактури (інвойси) від 05 лютого 2015 року № 60, від 06 лютого 2015 року № 63, від 09 лютого 2015 року № 67, від 14 лютого 2015 року № 74;

4) транспортні (перевізні) документи:

- договір комісії від 12 вересня 2014 року № 1209/7, укладений між ТОВ «АТБ-маркет» (Комітент) та ТОВ «Будком-Форт» (Комісіонер), відповідно до умов якого Комісіонер зобов'язується за дорученням Комітента за винагороду укладати від свого імені відповідні договори, в тому числі договори перевезення, проте пунктом 3.5 зазначеного договору комісії також установлено, що Комітент вправі самостійно замовляти та оплачувати послуги третіх осіб, які необхідні для виконання комісійного доручення (транспортно-експедиційні послуги, послуги з перевезення вантажів територією України та в міжнародних сполученнях);

- договір перевезення вантажу від 01 квітня 2013 року № 643, укладений між ТОВ «АТБ-маркет» (Клієнт) та ПП «Транс Логістик» (Виконавець);

- договір перевезення вантажу від 01 квітня 2013 року № 01/04, укладений між ПП «Транс Логістик» (Замовник) та ПП «Топаз-Транс» (Виконавець). На підтвердження здійснення перевезення вантажу ПП «Топаз-Транс» надано CMR від 14 лютого 2015 року № 0001597 про перевезення вантажу з м. Скідра, Греція, до м. Дніпропетровськ, Україна, за інвойсом від 14 лютого 2015 року № 74, транспортний засіб НОМЕР_1;

- договір про надання послуг із транспортного обслуговування від 23 жовтня 2013 року №23/10, укладений між ПП «Транс Логістик» та ПП ОСОБА_1 На підтвердження здійснення перевезення вантажу ТОВ «ОПЕКС» надано: CMR від 02 лютого 2015 року № 097284 (щодо перевезення вантажу з м. Скідра, Греція, до м. Дніпропетровська за інвойсом від 05 лютого 2015 року № 60, транспортний засіб НОМЕР_4), CMR від 06 лютого 2015 року № 097142 (щодо перевезення вантажу з м. Скідра, Греція, до м. Дніпропетровська за інвойсом від 06 лютого 2015 року № 63, транспортний засіб НОМЕР_2), CMR від 09 лютого 2015 року № 333645 (щодо перевезення вантажу з м. Скідра, Греція, до м. Дніпропетровська за інвойсом від 09 лютого 2015 року № 67, транспортний засіб НОМЕР_3).

Також позивачем надані документи, що містять відомості про вартість перевезення:

- заявки на перевезення № Доп від 26 січня 2015 року, № Доп від 26 січня 2015 року, № Доп від 05 лютого 2015 року, № Доп від 10 лютого 2015 року, відповідно до яких перевезення вантажу здійснюється з Греції до України;

- рахунок - проформа б/н від 05 лютого 2015 року, видана ПП «Транс Логістик», відповідно до якої транспортні послуги з перевезення вантажу з м. Скідра до п/п Рені автомобілем НОМЕР_5 становлять 40000 грн. (без ПДВ), експедиторські послуги по всьому шляху слідування - 3333,33 грн. (без ПДВ); рахунок - проформа б/н від 05 лютого 2015 року, видана ПП «Транс Логістик», відповідно до якої транспортні послуги з перевезення вантажу з м. Скідра до п/п Рені автомобілем НОМЕР_2 становлять 40000 грн. (без ПДВ), експедиторські послуги по всьому шляху слідування - 3333,33 грн. (без ПДВ); рахунок - проформа б/н від 09 лютого 2015 року, видана ПП «Транс Логістик», відповідно до якої транспортні послуги з перевезення вантажу з м. Скідра до п/п Рені автомобілем НОМЕР_3 становлять 40000 грн. (без ПДВ), експедиторські послуги по всьому шляху слідування - 3333,33 грн. (без ПДВ); рахунок - проформа б/н від 16 лютого 2015 року, видана ПП «Транс Логістик», відповідно до якої транспортні послуги з перевезення вантажу з м. Скідра до п/п Рені автомобілем НОМЕР_1 становлять 40000 грн. (без ПДВ), експедиторські послуги по всьому шляху слідування - 3333,33 грн. (без ПДВ);

- калькуляція витрат на доставку вантажу від 09 лютого 2015 року № 09/02-05, відповідно до якої транспортні витрати від м. Скідра, Греція до кордону України (CMR від 02 лютого 2015 року № 097284), разом із експедиторськими послугами склали 43333,33 грн.;

- калькуляція витрат на доставку вантажу від 10 лютого 2015 року № 10/02-05, відповідно до якої транспортні витрати вій м. Скідра, Греція бо кордону України (CMR від 06 лютого 2015 року № 097142), разом із експедиторськими послугами склали 43333,33 грн.;

- калькуляція витрат на доставку вантажу від 13 лютого 2015 року, відповідно до якої транспортні витрати від м. Скідра, Греція до кордону України (CMR від 09 лютого 2015 року № 333645), разом із експедиторськими послугами склали 43333,33 грн.;

- калькуляція витрат на доставку вантажу від 18 лютого 2015 року № 18/02-05, відповідно до якої транспортні витрати від м. Скідра, Греція до кордону України (CMR від 14 лютого 2015 року № 0001597), разом із експедиторськими послугами склали 43333,33грн.;

5) копія імпортної ліцензії, не надавалась, оскільки не підлягає ліцензуванню;

6) заявки на страхування від 05 лютого 2015 року № 96, від 09 лютого 2015 року №№ 99 та 101, від 17 лютого 2015 року № 110 та договір на страхування від 26 вересня 2014 року № 043.0647415.254.

Також позивач за власним бажанням надав додаткові документи: комерційну пропозицію від 20 січня 2015 року, прайс-листи з періодами дії 02 лютого 2015 року - 08 лютого 2015 року, 06 лютого 2015 року - 09 лютого 2015 року, 09 лютого 2015 року - 15 лютого 2015 року, листи виробника від 05 лютого 2015 року, 09 лютого 2015 року, 14 лютого 2015 року, декларації виробника, висновки про вартісні характеристики товару експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати від 09 лютого 2015 року № Г0-430, від 10 лютого 2015 року № ГО-436/2, від 13 лютого 2015 року № ГО-477, від 18 лютого 2015 року № ГО-538/2.

Відповідач шляхом надіслання на адресу декларанта електронних повідомлень поінформував, що в наданих до митного оформлення документах по транспортним витратам містяться наступні розбіжності:

1. На підтвердження вартості перевезення партії товару «мандарини», ввезеної ТОВ «БУДКОМ-ФОРТ» за зовнішньоекономічним контрактом від 17 вересня 2014 року № 2827-NE/BF, до митного оформлення декларантом надано заявку на перевезення та договір перевезення від 01 квітня 2013 року № 643, укладений ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» з експедитором ПП «Транс Логістик». Укладання договору перевезення іншим підприємством, ніж покупець, не передбачено міжнародними комерційними термінами «Інкотермс-2010» за заявленими умовами поставки та зовнішньоекономічним контрактом від 17 вересня 2014 року № 2827-NE/BF. Враховуючи зазначене, наданий до митного оформлення договір перевезення від 01 квітня 2013 року, укладений ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» з експедитором ПП «Транс Логістик» та пов'язані з ним договори перевезення від 01 квітня 2013 року № 01/04 (ПП «Транс Логістик» - ПП «Топаз Транс») не можуть бути використані для підтвердження транспортної складової митної вартості товару, імпортованого ТОВ «БУДКОМ-ФОРТ» за зовнішньоекономічним контрактом від 17 вересня 2014 року № 2827-NE/BF.

2. До митного оформлення надано заяву на страхування із зазначенням страховки, а в калькуляції витрат на доставку вантажу відсутня інформація про страхування, також рахунок - проформа від перевізника ПП «Транс Логістик», що надані ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (наголошуємо, що отримувачем та власником вантажу є ТОВ «БУДКОМ-ФОРТ»). В пункті 3.1 договору на перевезення від 01 квітня 2013 року № 643 зазначено, що вартість послуг виконавця розраховується як сума вартості послуг третіх осіб залучених виконавцем для здійснення перевезення та фіксованої експедиційної винагороди 400 грн. Відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05 лютого 2001 року № 65, собівартості перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати транспортних підприємств, безпосередньо пов'язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. У підпункті 8 пункту 29 зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов'язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи викладене, плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нероздільної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (ч.4, ч.10 ст.58 МКУ та п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України) є обов'язковою для включення до бази оподаткування таких товарів.

3. У комерційній пропозиції від 20 січня 2015 року відсутня цінова пропозиція щодо заявленого товару (вказані лише кількісні показники пропозиції).

4. У наданому до митного оформлення висновку містяться посилання лише на Інтернет - сайті www.alibaba.com, що є онлайн платформою для бізнесу, провідним постачальником онлайнових маркетингових послуг для імпортерів та експортерів, дає можливість створювати власні профілі будь-якій компанії та реєструватися будь-якому користувачу. Останнє унеможливлює перевірку ідентифікації компанії та перевірку сфери її діяльності, перевірку цінових даних, розміщених на сайті, що не дозволяє впевнитися у достовірності заявлених даних. Інтернет - сайті www.alibaba.com збирає та оброблює інформацію з різних галузей промисловості, тобто не є офіційною біржовою організацією у відповідності до статті 53 МКУ; дані, зазначені експертом, не піддаються обчисленню: відсутні коефіцієнти (числове визначення), порядок розрахунку тощо.

5. У додатку від 02 грудня 2014 року № 2 до зовнішньоекономічного контракту від 17 вересня 2014 року 2827-NE/BF внесено зміни до пункту 2.1 контракту та вказана орієнтована сума контракту 1000000 дол. США та оплата може здійснюватися яку євро, так і у доларах США, але раніше цей контракт був у євро.

Декларантові запропоновано у десятиденний строк надати додаткові документи:

- за наявності - інші платіжні документи та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару;

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, що стосуються виконання контракту;

- виписку з бухгалтерської документації.

Декларант відповідними листами повідомив митницю про неможливість у десятиденний строк надати додатково витребувані документи.

У зв'язку з викладеним, митницею прийняти рішення про коригування митної вартості товару від 09 лютого 2015 року № 110100000/2015/200026/1, від 10 лютого 2015 року № 110100000/2015/200027/1, від 13 лютого 2015 року № 110100000/2015/200031/1 та від 18 лютого 2015 року № 110100000/2015/200034/1, а також сформовані картки відмови у прийнятті митної декларації від 09 лютого 2015 року № 110100000/2015/00045, від 10 лютого 2015 року № 110100000/2015/00048, від 13 лютого 2015 року № 110100000/2015/00055 та від 18 лютого 2015 року № 110100000/2015/00061.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями митниці про коригування митної вартості товарів та відповідними картками відмови, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивачем під час митного оформлення надано необхідний пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників вартості імпортованого товару, заявленої позивачем за основним методом, а висновок митниці щодо не підтвердження числових значень складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є безпідставним.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею

220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з такими висновками судів з огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного Кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Приведені приписи законодавства з питань митної справи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Щодо викладених у графах 33 спірних рішень зауважень митниці, судами попередніх інстанцій зазначено наступне.

Відповідно до статті VII п. 2 «а» Генеральної угоди по тарифам і торгівлі 1947 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

В статті VII п. 2 «b» цієї угоди під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов'язуватися або і) з порівнюваними кількостями, або іі) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

Специфікаціями від 05 лютого 2015 року № 9, від 05 лютого 2015 року № 10, від 09 лютого 2015 року № 11 та від 12 лютого 2015 року № 12 до вищевказаного зовнішньоекономічного контракту визначені умови поставки - FCA Скідра, Греція, згідно з Інкотермс 2010; оплата відбувається протягом 10 днів від дати митного оформлення товару.

За змістом умов постачання FCA за Інкотермс 2010 «Free Carrier» («Франко перевізник») продавець здійснює передачу товару перевізнику або іншій особі, номінованій покупцем, у власних приміщеннях або у іншому обумовленому пункті. Відповідно до FCA від продавця вимагається виконання формальностей для вивезення, якщо такі застосовуються; це умови постачання, коли основну частину перевезення забезпечує покупець, при цьому, покупець самостійно обирає вид транспорту, сам організовує весь ланцюг доставки, укладає договори перевезення. Обов'язок продавця з постачання вважається виконаним, коли він постачає товар, після його митного оформлення у режимі експорту в обумовленому місті. Згідно з пп. «а» п. Б3 умов FCA покупець зобов'язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару від поіменованого місця постачання.

Щодо посилання митниці на той факт, що наданий до митного оформлення договір перевезення від 01 квітня 2013 року № 643, укладений ТОВ «АТБ-Маркет» з експедитором ПП «Транс Логістик», та пов'язані з ним договори перевезення не можуть бути використані для підтвердження транспортної складової митної вартості товару, імпортованого позивачем, суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів від 30 травня 2012 року № 651, у графі 9 «Особа, відповідальна за фінансове врегулювання» при декларуванні товарів, що переміщуються за зовнішньоекономічним договором (контрактом) та пов'язаним з ним договором комісії, укладеним між резидентами, у графі зазначаються відомості про комісіонера, що уклав зовнішньоекономічний договір (контракт), і вчиняється запис: «Див. доп.», а в доповненні наводяться відомості про комітента.

В доповненні до графи 9 митних декларацій, за якими здійснене спірне митне оформлення, наведені відомості про ТОВ «АТБ-Маркет» як комітента, а у графі № 44 зазначені дані про договір комісії між резидентами ТОВ «Будком-Форт» та ТОВ «АТБ-Маркет» від 12 вересня 2014 року № 1209/7 та специфікацій до нього від 05 лютого 2015 року № 9NE, від 05 лютого 2015 року № 10NE, від 09 лютого 2015 року № 11NE та від 12 лютого 2015 року № 12NE.

Відповідно до пункту 3.5 договору комісії від 12 вересня 2014 року № 1209/7 комітент (ТОВ «АТБ-Маркет») вправі самостійно замовляти та оплачувати послуги третіх осіб, які необхідні для виконання комісійного доручення (транспортно-експедиційні послуги, послуги з перевезення вантажів територією України та в міжнародних сполученнях).

Отже, подання ТОВ «Будком-Форт» до митного оформлення перевізних документів, оформлених комітентом, свідчить про погодження ТОВ «Будком-Форт» замовлення комітентом послуг третіх осіб, необхідних для виконання комісійного доручення, тому укладення договору перевезення ТОВ «АТБ-Маркет» узгоджується як з приписами чинного законодавства, так і з умовами договору.

Також суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що посилання митного органу у рішеннях про коригування митної вартості товару про неможливість прийняття всіх наданих під час митного оформлення документів з тих підстав, що укладання договору перевезення іншим підприємством ніж покупець не передбачено Міжнародними комерційними термінами Інкотермс-2010, не узгоджується з цим нормативним актом, адже у вступі до Міжнародних комерційних термінів Інкотермс-2010 «Пояснення термінів, які використовуються в правилах Інкотермс 2010» вказується, що як і у правилах Інкотермс 2000, обов'язки продавця та покупця представлені у дзеркальному вигляді, відображаючи у колонці А обв'язки продавця, в колонці В обв'язки покупця. Ці обов'язки можуть виконуватися особисто продавцем чи покупцем, а іноді, відповідно до умов контракту (договору) чи закону, що застосовується, через посередників, таких як перевізники, експедитори чи інші особи, призначені продавцем чи покупцем, для виконання конкретних завдань.

Правила Інкотермс здебільшого описують завдання, витрати та ризики, пов'язані з поставкою товару від продавців до покупців. Правилами Інкотермс врегульоване розподілення взаємних зобов'язань виключно між продавцем та покупцем. Якщо відповідно до визначеної сторонами договору умови постачання Інкотермс, певне зобов'язання покладено на одну сторону договору, відповідно, цього зобов'язання немає у іншої сторони. Отже, обов'язок укладання договору перевезення за умовою FCA за рахунок покупця перш за все вказує про відсутність обов'язку нести витрати на перевезення у продавця, але не забороняє покупцю організувати перевезення товару через залучення інших осіб, зокрема, і на підставі відносин комісії.

Відповідно до умов укладеного ТОВ «Будком-Форт» зовнішньоекономічного контракту, за яким здійснено спірне декларування, правом, що регулює цей контракт, визначено матеріальне право України. В свою чергу, діючим законодавством України передбачена можливість укладання будь-яких договорів на підставі договорів комісії.

Щодо доводів відповідача про те, що до митного оформлення позивачем надано заяву на страхування із зазначенням страховки, а в калькуляції витрат на доставку вантажу відсутня інформація про страхування, рахунок-проформа від перевізника ПП «Транс Логістик», що надана ТОВ «АТБ-Маркет», та договір на перевезення від 01 квітня 2013 року № 643 містять відомості, що вартість послуг виконавця розраховується як сума вартості послуг третіх осіб, залучених виконавцем для здійснення перевезення, та фіксованої експедиційної винагороди 400 грн., а тому плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нероздільної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (ч. 4, ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України та п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України) є обов'язковою для включення до бази оподаткування таких товарів, суди вірно зазначили наступне.

Відповідно до пункту 5 частини десятої статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем, - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення товару на митну територію України.

Витрати позивача на транспортування підтверджуються наданими при митному оформленні документами, зазначеними вище.

Згідно з пунктом 190.1 статті 190 Податкового кодексу України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Відповідно до пункту 3 частини одинадцятої статті 58 Митного кодексу України до митної вартості не включаються податки, які справляються в Україні.

Отже, суди дійшли вірного висновку про те, що до митної вартості включається плата за експедиторські послуги по всьому шляху прямування вантажу без врахування податку на додану вартість як податку, що справляється в Україні.

Таким чином, позивачем до митної вартості товару вірно включені експедиторські послуги в сумі 1666,67 грн., а не, як вважає відповідач, у сумі 2000 грн., оскільки ця сума враховує податок на додану вартість (333,33 грн.), а висновок відповідача щодо невідповідності суми експедиторської винагороди, що включена до митної вартості, рахунку-проформі ПП «Транс логістик», є необґрунтованим.

Щодо посилання відповідача на те, що до калькуляції витрат на доставку вантажу не включено витрати на страхування, суди зазначили, що витрати на страхування є окремою складовою митної вартості, оскільки відповідно до норм Митного кодексу України визначаються окремо, тому не повинні включатися до калькуляції витрат на доставку вантажу, у зв'язку з чим вказана митним органом обставина не є розбіжністю. Крім того, витрати на страхування у повному розмірі зазначено позивачем у декларації митної вартості.

Умовами договору перевезення вантажу від 01 квітня 2013 року № 643, укладеного між ТОВ «АТБ-Маркет» та ПП «Транс Логістик», визначений порядок розрахунку послуг виконавця, вартість таких послуг зафіксована у заявці на перевезення, у зв'язку з чим не підлягає додатковому розрахунку митним органом.

ПП «Транс Логістик» як особа, що відповідно до умов договору перевезення організувала та здійснила перевезення шляхом залучення третіх осіб та яка набула право на отримання плати за послуги з перевезення по всьому маршруту руху, включаючи комісійну винагороду, мала право на здійснення розподілення вартості послуг до пункту перетину кордону (м. Рені) та по території України.

Отже, надані рахунки-проформи є документами, що видані на підставі погоджених заявок на перевезення, містять інформацію щодо вартості витрат до кордону та експедиційної винагороди, а також ідентифікуючу інформацію з оцінюваною партією товару (маршрут руху та номер транспортного засобу, що зазначений в CMR).

Також колегія суддів указує на обґрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що митницею витребувані документи, які не могли бути в наявності у позивача.

Так, відповідно до приведених вище інвойсів від 05 лютого 2015 року № 60, від 06 лютого 2015 року № 63, від 09 лютого 2015 року № 67, від 14 лютого 2015 року № 74 оплата здійснюється протягом 10 днів від дати митного оформлення товару в Україні.

Тобто, на момент митного оформлення оплата проведена не була та відповідно були відсутні платіжні документи. З цих же підстав суд першої інстанції правильно погодився з позицією позивача щодо того, що виписку з бухгалтерської документації надати було неможливо, оскільки у бухгалтерському обліку ТОВ «БУДКОМ-ФОРТ» на момент митного оформлення ще не відбулись зміни: товар не оприбутковано, оплата не відбулась. У свою чергу, оплата декларантом комісійних, посередницьких послуг щодо виконання зовнішньоекономічного контракту не передбачена, тому не може бути рахунків про її сплату.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про необґрунтованість висновків митниці щодо наявності розбіжностей у поданих позивачем до митного оформлення документах, безпідставності вимог митниці щодо надання додаткових документів та, відповідно, протиправності коригування митної вартості за другорядним методом з підстав ненадання таких документів.

Відповідно до частини другої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Згідно з частиною сьомою цієї ж статті у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Таким чином, зважаючи на обставини, встановлені судами попередніх інстанцій на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду справи, колегія суддів погоджується з позицією судів щодо протиправності оскаржуваних рішень митного органу та відповідних карток відмови і наявності підстав для їх скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій надана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень не допущено, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС відхилити, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року у справі № 804/9875/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: