Справа № 640/8402/17
Суддя: Зуб Г. А.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/8402/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Зуб Г.А.

при секретарі Шаповал Є.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №6 батальйону №2 УПП у місті Харкові, лейтенанта поліції Коваль Івана Володимировича, третя особа - Управління патрульної поліції м. Харкова про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить його задовольнити та постанову серії БР №704081 від 28.05.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка винесена відповідачем відносно позивача - визнати незаконною та скасувати її. В обгрунтування вказаних підстав посилається на наступне. 28.05.2017 року відповідачем було винесено оскаржувану постанову, відповідно до якої, позивач, керуючи транспортним засобом ЗАЗ TF 698 k н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку на пішохідному переході, чим порушив п. 15.9 г ПДР України. Позивач вважає вказану постанову незаконною та необгрунтованою, а тому підлягає скасуванню за наступних підстав. Позивач як на підставу своїх позовних вимог в своєму позові посилається на приписи ст. ст. 222, 245, 280 КУпАП. Також відповідачем, на думку позивача, було порушено приписи ст. 276 КУпАП щодо місця розгляду вказаної справи. А отже, на думку позивача, розгляд справи відповідачем носив формальний характер, переконання про винність позивача у скоєнні даного правопорушення була висловлена співробітником УПП в м. Харкові наперед. Також позивач був позбавлений можливості скористатися юридичною допомогою, заявляти клопотання, подавати докази по справі. Таким чином, інспектор не мав права виносити постанову на місці зупинки автомобіля, а мусив це зробити в управлінні поліції, також відповідачу слід було розглянути клопотання, роз'яснити йому його права та дати можливість скористатись правовою допомогою. А отже, була порушена процедура розгляду адміністративної справи, також відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 122 КУпАП, адже позивач не здійснював зупинки на пішохідному переході. Також, записи у постанові здійснюються розбірливим почерком, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по-батькові поліцейського записуються друкованими літерами. Зазначені вимоги відповідачем дотримані не були.

Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином та своєчасно, в своєму позові просить розгляд справи за своїм позовом проводити без своєї участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином та своєчасно, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за своєї відсутності, позовні вимоги не визнав в повному обсязі, вказавши, що вони є надуманими, та долучив до матеріалів справи диск з відеозаписом як моменту правопорушення, так і процесу складання відповідної постанови.

Представник третьої особи УПП м. Харкова в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином та своєчасно, причину своєї неявки не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, по справі встановлено, що відносно позивача 28.05.2017 року була винесена постанова серії БР №704081, відповідно до якої, 28.05.2017 року о 10 год. 15 хв. в м. Харкові по вул. Пермська, буд. 9, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем ЗАЗ TF 698 k н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на пішохідному переході, чим порушив п. 15.9г ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Досліджуючи наявні та надані сторонами в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд виходить з того, що при накладенні адміністративного стягнення не були допущені порушення діючого законодавства, що регулює порядок накладення адміністративного стягнення, а тому підстав для визнання незаконною постанови у суду не має.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 15.9 г ПДР України, зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Адміністративним правопорушенням за правилами частини 1 статті 122 КУпАП визнається: ….. порушення зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів…..

Положеннями частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльність покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем було надано до суду відеозапис, в якому зафіксований як момент правопорушення, так і процедура складання оскаржуваної постанови.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 КУпАП покладено на органи Національної поліції (стаття 222 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платежів пристроїв.

Отже, відповідно до статті 222 КУпАП інспектор патрульної поліції, який має спеціальне звання лейтенанта поліції, наділений правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 122 КУпАП.

Крім того, у позовній заяві позивач не заперечував, що постанова про застосування адміністративного стягнення йому була оголошена та вручена, що також підтверджується його підписом в постанові, а його доводи про позбавлення його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП перевірені та відхилені судом, оскільки позивач не заявляв жодного клопотання, в тому числі про необхідність виклику захисника або фахівців в галузі права, або свідків, що підтверджується наданим відео-записом до суду.

Посилання позивача про те, що спірна постанова не складена у відповідності до вимог статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у визначеному цією правовою нормою місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки, як роз'яснено у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 словосполучення "за місцем його вчинення", вжите у названій статті, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення є необгрунтованим, оскільки в даному випадку, спірна постанова складена відповідачем у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а не за фактичним місцем знаходження (адресою) Управління патрульної поліції, що відповідає вимогам наведених вище положень законодавства.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення від 28.05.2017 року відповідає вимогам статті 283 КпАП України, стягнення накладено у межах санкції відповідної статті.

Надані доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення зазначеного правопорушення, спростовуються самими матеріалами справи та наданим відеозаписом. А посилання щодо порушення вимоги відповідачем процедури розгляду справи, а саме ігнорування порядку встановленого ст. ст. 278,279 КУпАП взагалі в судовому засіданні нічим не підтверджені.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивачем не надано будь-яких доказів, які б обгрунтовували його доводи, крім посилань на норми КУпАП в своєму позові.

Вина позивача у правопорушенні доведена зазначеними письмовими доказами та наданим відеозаписом. Поставити під сумнів об'єктивність відповідача- суб'єкта владних повноважень, у суду підстав немає. Окрім цього, факт вчинення позивачем правопорушення зафіксований у встановленому законом порядку і доведений відповідачем належними та допустимими доказами. На підставі встановлених судом обставин справи, наведених положень законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, досліджених під час розгляду справи доказів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 158-160 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №6 батальйону №2 УПП у місті Харкові, лейтенанта поліції Коваль Івана Володимировича, третя особа - Управління патрульної поліції м. Харкова про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

СУДДЯ