Справа № П/811/1751/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2017 рокусправа № П/811/1751/16

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Євробанк» ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року у справі № П/811/1751/16 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Євробанк» ОСОБА_1, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Євробанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фосгейт», про визнання дій протиправними, визнання рішення недійсним та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 (далі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ «Євробанк» ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач), треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ комерційний банк «Євробанк», ТОВ «Фосгейт», в якому просила визнати недійсним наказ відповідача від 10.08.2016 року №189-ОД «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями» в частині визнання договору позики №1406 від 14.06.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Фосгейт», нікчемним із одночасним застосуванням наслідків нікчемності, а саме проведення сторнування банківських операцій з перерахування коштів з карткового рахунку №8401, та відображення сторнованих коштів на рахунку ТОВ «Фосгейт»; визнати протиправними дії відповідача щодо не включення її до переліку вкладників ПАТ КБ «Євробанк», що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати відповідача включити її до переліку вкладників ПАТ КБ «Євробанк», що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до її залишку на картковому рахунку №8401 станом на 16.06.2016 року, але не більше ніж 200000,00 грн., з одночасним поданням відповідних відомостей до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.04.2017 року закрито провадження в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дії відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ КБ «Євробанк», що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язання відповідача включити позивача до переліку вкладників ПАТ КБ «Євробанк», що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до її залишку на картковому рахунку №8401 станом на 16 червня 2016 року, але не більше ніж 200 000,00 грн., з одночасним поданням відповідних відомостей до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.04.2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено, визнано недійсним наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ «Євробанк» ОСОБА_1 від 10.08.2016 року №189-ОД «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями» в частині визнання договору позики №1406 від 14.06.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Фосгейт», нікчемним із одночасним застосуванням наслідків нікчемності, а саме проведення сторнування банківських операцій з перерахування коштів з карткового рахунку №8401 ОСОБА_2, і відображення сторнованих коштів на рахунку ТОВ «Фосгейт».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ «Євробанк» ОСОБА_1, надав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що Уповноважена особа, визнаючи правочини укладені між ОСОБА_2, ТОВ «Фосгейт» та банком щодо банківського вкладу нікчемним, діяла в межах своїх повноважень, що передбачені чинним законодавством, оскільки правочини неплатоспроможного банку з підстав наведених у п.2, п.3, п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», укладені між особами та банком після визнання банку проблемними, та спрямовані на збільшення кредиторських вимог, є нікчемними. Апелянт вказував, що у ПАТ КБ «Євробанк» існує постанова про заборону зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються із рахунків, відкритих у ПАТ КБ «Євробанк» іншими особами з метою дроблення вкладів інших осіб, і позивачу та банку відомо про таку заборону, тобто, перераховуючи кошти від юридичної особи до фізичної особи у безготівковій формі позивач завідомо намагався нанести банку збитки, а особа, яка перерахувала кошти на рахунок ОСОБА_2 здійснила дроблення свого вкладу з метою першочерговості повернення його коштів. В силу норм ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Апелянт вказував, що позивач своїми діями щодо укладання договору фактично збільшила зобовязання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що створило для ОСОБА_2 Апелянт вказував, що 15.06.2016 року, коли діяло рішення Правління НБУ «Про віднесення ПАТ КБ «Євробанк» до категорії проблемних), й діяли обмеження щодо проведення операцій спрямованих на збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб, позивач здійснила операцію за договором банківського рахунку 15.06.2016 року, отже даний правочин є нікчемним та підлягає обмеженню. Апелянт вказував на передчасність вимог ОСОБА_2, оскільки рішенням Правління НБУ від 16.08.2016 року № 215-рш було вирішено розпочати процедуру ліквідації ПАТ КБ «Євробанк» з 17.08.2016 року по 16.08.2018 року.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2, укладаючи договір з банком та приймаючи кошти від іншої особи, діяла в межах договірних відносин, виконала вимоги законодавства, уклала договір позики в письмовій формі, оскільки сума договору не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, у договорі визначено всі істотні умови, які не суперечать діючому законодавству України та у звязку з цим, не можуть визнаватись нікчемними. Суд першої інстанції вказував, що посилання відповідача на п. 7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як на підставу для визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) є необгрунтованим, оскільки, позивачем та ПАТ КБ «Євробанк» було укладено договір строкового вкладу відповідно до внутрішніх правил банку, які були доступними будь-якому вкладнику ПАТ КБ «Євробанк», у зв'язку з чим такі правочини не надають кредиторам жодних додаткових переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Закон не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме що вкладом повинні бути кошти, внесені безпосередньо вкладником, та сам факт знаходження на рахунку позивача грошових коштів відповідачем не заперечується. Суд першої інстанції наголошував, що згідно положень частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Матеріалами справи встановлено, що 12.12.2012 року між ОСОБА_2 (клієнт, держатель) та ПАТ КБ «Євробанк» (банк) укладено договір про відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки № ZP-001088. Відповідно до умов договору клієнт у банку відкрив картковий рахунок у гривні № 840.

Договором від 25.11.2015 року внесено зміни до договору № ZP-001088 від 12.12.2012 року, обумовлено відкриття ОСОБА_2 карткового рахунка з встановленим лімітом кредитної лінії.

Встановлено, що 14.06.2016 року між ОСОБА_2 (позичальник) та ТОВ «Фосгейт» (позикодавець) укладено договір позики № 1406, відповідно до якого позикодавець надав позичальнику безпроцентну позику, яку останній зобовязався повернути у визначений термін, розмір позики - 198000,00 грн., строк позики 365 календарних днів.

Відповідно до виписки з рахунку, 15.06.2016 року ТОВ «Фосгейт» було перераховано ОСОБА_2 198000,00 грн. поворотної фінансової допомоги.

Згідно виписки по рахунку № 840 12.08.2016 року з рахунку було списано 198000,00 грн. та кошти повернуто позичальнику ТОВ «Фосгейт». Підставою для такого перерахунку був наказ № 189-ОД від 10.08.2016 року.

Листами від 16.08.2016 року №01-24.3/3253 та від 30.08.2016 року №01-24.2/3443 Уповноважена особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ «Євробанк» ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_2 про нікчемність правочину - договору позики від 14.06.2016 року № 1406, відповідно до наказу № 189-ОД від 10.08.2016 року, який є внутрішньобанківським документом та не підлягає поширенню серед клієнтів ПАТ КБ «Євробанк».

Отже, ПАТ КБ «Євробанк» направило ОСОБА_2 повідомлення про нікчемність правочину договору позики від 14.06.2016 року № 1406.

Рішенням правління Національного банку України №70-рш від 15.06.2016 року ПАТ КБ «Євробанк» віднесено до категорії проблемних банків.

Рішенням правління Національного банку України №73-рш від 17.06.2016 року ПАТ КБ «Євробанк» віднесено до категорії неплатоспроможних, та відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.06.2016 року №1041 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Євробанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» запроваджено тимчасову адміністрацію банку з 17.06.2016р.

Рішенням виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.07.2016 року №1183 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Євробанк» у банку запроваджено тимчасову адміністрацію строком з 17.06.2016 року по 16.08.2016 року та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Банку - ОСОБА_1

Наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.08.2016 року № 330 2про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Євробанк» та делегування повноважень ліквідатора банку» запроваджено процедуру ліквідації банком строком на два роки з 17.08.2016 року по 16.08.2018 року.

В матеріалах справи наявний наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ КБ «Євробанк» ОСОБА_1 від 10.08.2016 року № 1890-ОД «Щодо заходів, повязаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вказаними операціями», яким застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту).

Відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_2, 12.08.2016 року повернуто 1980000,00 з рахунку № 8401 на рахунок ТОВ «Фосгейт».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Поряд з тим, згідно п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В матеріалах справи наявні виписки по рахунку приватного клієнта, відповідно до яких, кошти, що надійшли ОСОБА_2 повернуті ТОВ «Фосгейт» у звязку з застосуванням наслідків нікчемності договору банківського вкладу.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно ч. 3, п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України. 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, повязаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобовязаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Встановлено, що на час перерахування грошових коштів позивачу від ТОВ «Фосгейт», існувала встановлена постановою Правління Національного банку України № 70-рш/БТ від 15.06.2016 року заборона проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Встановлено, що грошові кошти, зараховані на картковий рахунок позивача надішли внаслідок перерахування частини грошових коштів з рахунку ТОВ «Фосгейт», у звязку з чим відбувалось коригування банківського балансу через зміну обліку грошових зобовязань, що в свою чергу призвело до штучного створення правових підстав для виникнення у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб обовязку здійснити виплату суми гарантованого відшкодування по таким операціям, відбулась розбивка великої суми коштів на меншу суму за для коригування черги відшкодування коштів у межах 200000,00 грн.

При внесенні до ПАТ КБ «Євробанк» коштів у розмірі 198000,00 грн., ОСОБА_2 повинна була підтвердити джерело походження таких коштів.

Аналізуючи вище приведені норми законодавства, колегія суддів зазначає, що відповідачем законно було визнано договір позики нікчемним, та застосовано наслідки нікчемності, а саме повернуто одержані за договором позики кошти.

Колегія суддів вказує, що п. 9 ч. 1 ст. 36, ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», передбачено повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ «Євробанк» щодо визнання нікчемним договору позики, який призвів до здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, що в свою чергу призвели до збільшення витрат, повязаних з виведенням банку з ринку. Даний законодавчий акт є спеціальним у спірних правовідносинах.

Судове рішення повинне відповідати ст. 159 КАС України, бути законним, обґрунтованим та зрозумілим для виконання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновків, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати як таку, що прийнята без додержанням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ст.ст. 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Євробанк» ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року по справі № П/811/1751/16 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Євробанк» ОСОБА_1, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Євробанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фосгейт», про визнання дій протиправними, визнання рішення недійсним та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до ст. 211 212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий