Справа № 147/1211/16-а
Суддя: Волошин І. А.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 147/1211/16-а
Провадження № 2-а/147/24/17
ПОСТАНОВА

іменем України

19.07.2017 року смт.Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.

при секретарі Чудак Г.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Управління праці та соціального захисту населення Тростянецької РДА Гонтар О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тростянець Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Тростянецької РДА про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_4 звернувся до суду з даним адміністративним позовом (редакція від 26.10.2016 року вх. № 5988/16 від 02.11.2016 року), мотивуючи свої вимоги наступним.

28.08.2013 року у позивача ОСОБА_4, яка знаходилась у Португалії на офіційній роботі, народилося двоє дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Зважаючи на офіційне працевлаштування та той факт, що законодавством Португалії відпустка по догляду за дитиною становить шість місяців, після закінчення відпустки по догляду за дитиною, позивач зобов'язана була вийти на роботу по закінченню відпустки. Окрім того, в період з 04.02.2013 року по 04.03.2014 року діти дуже захворіли і позивач весь час хвороби знаходилася біля дітей в лікарні. Чоловік ОСОБА_4 також знаходився в Португалії на офіційній роботі за контрактом та допомагав дружині в догляді за дітьми. Ні позивач, ні її чоловік не мали фізичної можливості повернутися на Україну до кінця лікування дітей та своєї офіційної відпустки. 23.11.2014 року позивач, залишивши дітей на чоловіка на 10 діб, приїхала на Україну та звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Тростянецької РДА щодо отримання допомоги при народженні двох дітей. Незважаючи на обґрунтовані пояснення про неможливість своєчасно подати документи з об'єктивних причин, 26.11.2014 року ОСОБА_4 отримала відмову в отриманні допомоги, з посиланням на ст.11 розділу ІІІ Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», а саме пропуск дванадцяти місячного строку подачі звернення з дня народження дітей. Зазначив, що відповідач ввів позивача в оману, а саме повідомив про неможливість такої виплати навіть в судовому порядку. Просив зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_4 допомогу при народженні двох дітей та вчинити дії для нарахування та виплати допомоги при народженні двох дітей в розмірі, передбаченому чинним законодавством України (а.с.68).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги, просив позов задовольнити. Додатково суду пояснив, що діти після народження постійно хворіли і потребували супроводу і систематичного догляду матері, постійно перебували під наглядом лікарів. ОСОБА_4 та її чоловік, батько дітей, були залежні від роботодавця, не мали фізичної змоги приїхати на України, оскільки відпустка надавалася згідно графіку. Чоловік позивача по можливості підміняв дружину під час догляду за дітьми, забезпечував їх лікування. Вважає, що суд має право на свій розсуд поновити дану виплату, виходячи з наданих доказів та своїх міркувань.

Представник відповідача Гонтар О.П. в судовому засіданні підтримала раніше подане заперечення та у задоволенні позову просила відмовити. Заперечення мотивоване тим, що відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» зі змінами, згідно розділу ІІІ, допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення - за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. Відповідно до Постанови КМ України від 27.12.2001 року №1751, якою затверджено «Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» в п.п.3 п. 10 зазначено, що жінки, які тимчасово перебувають за межами України, подають легалізовані в установленому порядку документи для призначення допомоги при народженні дитини. Зокрема, пункт 12 Постанови передбачає: допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. Порядком не передбачено розгляд підтверджуючих документів керівником управління, ні районною комісією в частині збільшення термінів звернення на кілька місяців, в даному випадку на 3 місяці. Твердження позивача про можливість поновлення строку для нарахування допомоги вважає безпідставним, оскільки відповідно до п. 13 Постанови КМУ № 1751, виплата допомоги поновлюється управлінням праці та соціального захисту населення вже призначеної допомоги протягом шести місяців після припинення виплати. Тобто, спочатку призначається допомога протягом року, по причинах вказаних в п.13 припиняється і лише тоді може бути поновлена.

Окрім того, представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що твердження позивача про те, що її ввели в оману є безпідставним. ОСОБА_4 в липні 2014 року усно звернулася до управління з питанням, чому їй не можуть виплатити допомогу при народженні дітей, жодного пакету документів вона не подавала для призначення даного виду допомоги. Таким чином дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства України, а тому вимоги ОСОБА_4 не ґрунтуються на законі.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні прав і свободи і є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України (а.с.4).

28.08.2013 року, під час перебування в Португалії позивач народила двох дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, виданими Відділом реєстрації актів цивільного стану м.Фару (а.с. 13,18).

Також як свідчать матеріали справи, діти є громадянами України, що підтверджується довідками про реєстрацію особи громадянином України від 26.09.2013 року № 298, № 299, виданих посольством України в Португалії.

Допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною, відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи позивач звернувся з заявою до Управління праці та соціального захисту населення Тростянецької РДА про призначення допомоги при народженні дітей 25.11.2014 року.

У частині 1 статті 10 Закону № 2811-ХІІ визначено, що допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну).

Згідно частин 1, 2 статті 11 Закону № 2811-ХII допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки. У разі народження (встановлення опіки) двох і більше дітей допомога надається на кожну дитину.

За положеннями ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Враховуючи те, що діти народилися 28.08.2013 року, позивач повинна була до 28.08.2014 року звернутися до Управління за призначенням одноразової допомоги при народженні дітей.

26.11.2014 р. Управління праці та соціального захисту населення Тростянецької РДА, листом № Ш-05-47-2400 повідомило позивача про відмову в призначенні допомоги при народженні дітей у зв'язку із тим, що таке звернення відбулось після спливу дванадцяти місяців після народження дитини.

Представник позивача зазначає, що дії відповідача є неправомірними, строк для звернення з відповідною заявою має бути поновлений, оскільки ОСОБА_4 об'єктивно не мала можливості вчасно звернутися до Управління, оскільки діти тривалий час хворіли і вона не мала змоги приїхати на Україну.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, згідно законодавства Португалії, перебувала у відпустці по догляду за дітьми протягом 6 місяців, тобто з 28.08.2013 року. Наприкінці січня 2014 року зобов'язана була вийти на роботу.

Згідно Епікризу відділення педіатрії Госпітального центру округу Алгарве, справа №13015621, ОСОБА_3 17.02.2014 року був госпіталізований з діагнозом: гіпотонією пов'язаною з хворобою очей. Дата виписки 04.03.2014 року. Епікризом встановлено, що ОСОБА_3 був здоровий до 12.02.2014 року (а.с.24, 28).

За частиною 1 ст. 5 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини.

Згідно до п. 11 Порядку призначенні і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2001 р. № 1751, для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта абоіншого документа, що посвідчує особу, подається: 1) заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) копія свідоцтва про народження дитини (з пред'явленням оригіналу).

Жінки, які мають зареєстроване місце проживання на території України і народили дитину під час тимчасового перебування за межами України, подають видані компетентними органами країни перебування і легалізовані в установленому порядку документи, що засвідчують народження дитини, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

При цьому п. 12 Порядку передбачено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Не заперечувалось в судовому засіданні представником позивача, що ОСОБА_4 звернулась до відповідача з відповідною заявою після спливу зазначеного строку, тобто через 1 рік 3 місяці.

Зі змісту вищенаведених норм права вбачається, що призначення допомоги, що її вимагає позивач, призначається з умови звернення з заявою про її призначення у певний строк.

За приписами ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Зважаючи на вищенаведене, держава України гарантує виплату соціальної допомоги при народженні дитини, проте в розумінні чинного законодавства України, надає таку допомогу у разі коли особа, яка має право на її отримання надасть заяву у встановлений строк.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_4 маючи право на отриманні допомоги не скористалась останнім, оскільки протягом 12 місяців після народження дитини не направила Управлінню відповідну заяву.

Отже позивач звернулася до відповідача з пропуском строку, встановленого ст.11 Закону № 2811-ХІІ та п.12 Постанови КМУ №1751 від 27.12.2001 року.

Законом № 2811-ХII та Порядком, які регулюють спірні правовідносини, визначено обов'язкову умову призначення допомоги при народженні дитини, а саме звернення за її призначенням не пізніше ніж через дванадцять місяців з дня народження дитини, і не передбачено можливості поновлення строку звернення за призначенням допомоги при народженні дитини у випадку пропуску такого з будь-яких причин.

Такими повноваженнями відповідно до законодавства України не наділений і суд.

За таких обставин доводи позивача про те, що вказаний строк нею пропущений з поважних причин суд не приймає до уваги, оскільки такі посилання не мають правового значення.

Таку позицію висловлено, зокрема, в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25.05.2016 р. у справі № 206/556/13-а.

Також суд звертає свою увагу на те, що особа перебуваючи закордоном мала 6 місяців відпустки по догляду за дітьми, своєчасно зареєструвала народження дітей, та своєчасно через посольство України в Португалії могла б звернутися до відповідних органів соціального захисту з заявою про призначення відповідної допомоги, однак цього не зробила.

Суд не приймає твердження представника позивача, що ні ОСОБА_4, ні її чоловік не мали фізичної можливості повернутися на Україну до кінця лікування дітей та своєї офіційної відпуски, оскільки даний факт не підтверджений належними доказами.

З копії трудових контрактів не можливо встановити період офіційної відпустки чоловіка позивача. Позивач до кінця січня 2014 року перебувала у відпустці по догляду за дітьми, дитина, а саме син ОСОБА_8 до 12.02.2014 року був здоровий і це не позбавляло можливості позивача у даний період звернутися із заявою на призначення допомоги.

Відповідно вищевказаних вимог закону судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 мала право на призначення допомоги при народженні дітей, однак така допомога мала бути призначена на підставі її письмового звернення та з наданням вичерпного переліку документів не пізніше 12 місяців з моменту народження дітей. Причому, законодавцем конкретно не указано, яким саме чином громадянин має звернутись із письмовою заявою про призначення такої допомоги особисто, направити її поштою чи у будь-який інший спосіб, обов'язковою умовою є те, що така заява має бути письмовою, і подана в строк. Проте відповідач правом на призначення даного виду допомоги не скористалась, оскільки звернулась за її призначенням з порушенням, передбачених законодавством строків. Крім того, за призначенням даного виду соціальної допомоги не звертався і батько дітей.

За приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії Управління щодо відмови у призначенні позивачу допомоги при народженні дітей відповідають вимогам чинного законодавства.

При цьому необхідно зазначити, що суд не може покласти в основу рішення твердження представника позивача щодо фактичного порушення відповідними органами держави обгрунтованих сподівань особи на отримання допомоги і порушення державою взятих на себе зобов'язань, оскільки позивач, будучи обізнаною щодо такого права, ним не скористалася.

Зважаючи на вищенаведене відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_4

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 94 КАС України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2,5,17,94,159-163 КАС України, ст.46 Конституції України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Тростянецької РДА про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя