Справа № П/811/207/17
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
20 липня 2017 рокусправа № П/811/207/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.
суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.
за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1 Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захист інформації України, відповідача-2 Відділу урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку в м. Кіровограді про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення грошового та речового забезпечення,-
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду. Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, а поважність причини пропуску строку не встановлена.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті. Посилається на поважність пропуску строку звернення до суду.
Представник відповідачів надав до апеляційного суду заперечення, згідно яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Зазначає, що відсутні поважні причини пропуску позивачем строку звернення до суду.
У судовому засіданні представник позивача (Дєтков А.А.) підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати визнати причини пропуску строку поважними та повернути справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду справи. Суду пояснив, що його довіритель в період з квітня 2016 року по лютий 2017 року звертався до протитуберкульозного диспансеру тому саме з цієї поважної причини він пропустив строк звернення до суду.
Представник відповідачів ( ОСОБА_2 ) у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Суду пояснив, що позивач особисто з`являвся в судові засідання в спірний період по іншим справам, тому міг звернутися з позовом без пропуску строку і по даній справі.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач оскаржує своє звільнення через скорочення штатів за п.64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Так, позивача - полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнено наказом Головного управління державної фельд`єгерського служби України від 10 грудня 2015 року №784 о/с згідно п.64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (скорочення штатів) з 31.12.2015 р. (а.с.35). Згідно розписки, позивач 29.04.2016 року отримав під підпис: трудову книжку серії НОМЕР_1 , військовий квиток серії НОМЕР_2 , припис до ІНФОРМАЦІЯ_1 , витяг з наказу ГУ Держфельдслужби від 10.12.2015 року №784о/с, витяг з наказів ГУУФЗ Держспецзв`язку від 14.04.2016 року №21-Відп. та від 14.04.2016 року №79-о/с (а.с.38).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми процесуального законодавства України.
Матеріали справи містять Виписку із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 (Форма № 027/о), видану Кіровоградським обласним протитуберкульозним диспансером від 03.03.2017 року. Згідно даної виписки ОСОБА_1 в період з 15.04.2016 року по 14.02.2017 року неодноразово звертався до фтизіатра КЗ «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер» для виключення активної форми туберкульозу легень (з`являвся на консультації:15.04.2016, 06.05.2016, 10.06.2016, 27.06.2016, 14.07.2016, 01.08.2016, 22.08.2016, 19.09.2016, 06.10.2016, 24.10.2016, 23.11.2016, 21.12.2016, 13.01.2017, 14.02.2017 року). Даних за туберкульоз легень в даний час не виявлено; зазначено діагноз: хронічний бронхіт, гіпертонічна хвороба. Термін лікування хронічного бронхіту та гіпертонічної хвороби у зазначеній Виписці не вказано. (а.с.79).
Зазначена Виписка вказує на те, що ОСОБА_1 на обліку в КЗ «Кіровоградський обласний протитуберкульозний диспансер» з приводу хвороби туберкульоз легень не знаходився. При цьому, ОСОБА_1 з`являвся на консультації до зазначеного медичного закладу (а не знаходився на лікуванні в зазначеному закладі).
Матеріалами справи підтверджено, що з даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 14.02.2017 р. про що свідчить відмітка суду на позовній заяві (а.с.2), а про порушення своїх прав позивачу стало відомо 29.04.2016 р. (день ознайомлення із спірним наказом і отримання трудової книжки). Отже, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що позивач звернувся до суду з пропуском строку на звернення до адміністративного суду.
Так згідно з частиною 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
При цьому, згідно з частиною 3 статті 99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Так, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Відтак, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Встановлені строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Згідно до вимог ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
На підставі п.9 ч.1 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції правильно визначився, що обставини наведені позивачем не є поважними підставами для поновлення строку звернення до адміністративного суду. Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.
Стосовно твердження позивача про порушення права на доступ до правосуддя колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що право на судовий захист не є абсолютним. Особа, яка звертається з позовом до суду, має дотримуватись певної процедури, встановленої законом. Так, однією з обов`язкових умов реалізації права на доступ до правосуддя, законодавством встановлений строк звернення до суду.
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (приклад: справа „Стаббігс на інші проти Великобританії, справа „Девеер проти Бельгії).
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 199, статтями 200, 205, 206, КАС України, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак