Справа № 816/909/17
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/909/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Гнітько О.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Торгова фірма "Валекс-Снаб" до Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2017 року Приватне підприємство "Торгова фірма "Валекс-Снаб" (надалі по тексту - позивач, ПП "ТФ "Валекс-Снаб") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області (надалі по тексту - відповідач, ГУ ДФС у Полтавській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.05.2017 №.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на незгоду із висновками позапланової виїзної перевірки позивача які набрали форму акту від 25.04.2017 № 533/16-31-14-05-09/33866068. Зазначали, що підприємством не було допущено порушень податкового законодавства, зафіксованих вищевказаним актом, господарські операції з контрагентом ТОВ "ТОГГТРАНСТ" мали реальний характер, оформлені належними первинними документами та в повному обсязі відображені в бухгалтерському та податковому обліках. Пояснювали, що у перевіряємому періоді формували свій податковий кредит у відповідності із вимогами чинного на час вчинення господарських правовідносин законодавства про податок на додану вартість.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали вимоги позовної заяви та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на висновки акту перевірки.

Заслухавши представників позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Приватне підприємство «Торгова фірма «Валекс-Снаб» (ідентифікаційний код 33866068) зареєстроване 14.11.2005 року, номер запису про державну реєстрацію 1 000208. Позивач перебуває на податковому обліку в Кременчуцькій ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області з 16.11.2005 за № 764 та є, зокрема, платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 33.

В період з 11.04.2017 по 18.04.2017 ГУ ДФС у Полтавській області на підставі направлень від 11.04.2017 № 1251 та наказу від 11.04.2017 № 936, проведена позапланова виїзна документальна перевірка ПП «ТФ «Валекс-Снаб» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах із ТОВ «ТОРГТРАНСТ» () за період з 01.11.2016 по 30.11.2016, а також контрагентами - покупцями та правомірності їх відображення в податковій звітності.

Проведеною перевіркою встановлено заниження ПП «ТФ «Валекс-Снаб» суми податкового кредиту за листопад 2016 року по взаємовідносинах із придбання товарно-матеріальних цінностей у ТОВ «ТОРГТРАНСТ» на суму ПДВ 52583 грн.

Відповідач заперечує правомірність визначення позивачем сум податкового кредиту по операціях із ТОВ «ТОРГТРАНСТ» із посиланням відсутність підтвердження фактичного виконання договору поставки від 01.11.2016 № ВС7-3, згідно якого погоджений асортимент, кількість та ціну товару, виконання зобов'язань по доставці товару покупцем. До перевірки позивачем надано видаткові та податкові накладні (перелік яких зазначений на стор. 9 акту перевірки), однак, позивачем не надано доказів транспортування зазначеного в видаткових накладних товару та сертифікатів відповідності.

Крім того, перевіряючими встановлено, що у ТОВ «ТОРГТРАНСТ» відсутні матеріально-технічні та технологічні можливості здійснення виробництва, перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару в обмежені проміжки часу, тощо, та відсутність даних, що підтверджували б придбання товару. Відсутні факти реального одержання (купівлі) ТОВ «ТОРГТРАНСТ» товару або власного задекларованого виробництва у досліджуваному та попередніх періодах, що засвідчує неможливість формування у такого підприємства відповідного активу та доказує на думку контролюючого органу фіктивність введення в обіг ідентифікованого товару та нереальність здійснення його первинного постачання (продажу).

З урахуванням даного, відповідач дійшов висновку про безпідставність формування позивачем податкового кредиту за перевіряємий період по взаємовідносинах із ТОВ «ТОРГТРАНСТ».

За результатами проведеної перевірки складений акт від 25.04.2017 № 533/16-31-14-05-09/33866068, яким зафіксовано порушення п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, ст.198, п.201.1, п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого ПП «ТФ «ВалексСнаб» занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за листопад 2016 року всього у сумі 52583 грн. /а.с. 15-21/.

У зв'язку із встановленням в ході перевірки порушень вимог податкового законодавства, ГУ ДФС у Полтавській області було винесено податкове повідомлення-рішення від 15.05.2017 №, яким ПП «ТФ «ВалексСнаб» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за податковими зобов'язаннями в розмірі 52583 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 26291,50 грн.

Із даним рішенням позивач не погодився та оскаржив податкове повідомлення - рішення до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню - рішенню, суд виходить із наступного.

Згідно з п. 14.1.181 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст.201 цього Кодексу.

За змістом наведених правових норм, податковий кредит для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

За змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Судом встановлено, що 01.11.2016 між ПП «ТФ «Валекс-Снаб» (покупець) та ТОВ «ТОРГТРАНСТ» (постачальник) укладений договір поставки №ВС7-3, згідно якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити засоби індивідуального захисту, спецодяг, протипожежні засоби у кількості та по ціні, відповідно до погоджених рахунків, що є невід'ємною частиною даного договору. Товар поставляється за рахунок постачальника /а.с. 31-32/.

Якість товару гарнтується виробником та відповідає ДБН, ДСТУ, БНіП та іншим нормативним документам. Разом з товаром постачальник надає посвідчення якості товару, якщо сторони не домовилися про інше /п. 2.2, п. 2.3 договору №ВС7-3 від 01.11.2016/.

На виконання вищевказаного договору, позивачем було отримано від ТОВ «ТОРГТРАНСТ» сертифікати відповідності придбаного товару /а.с.47-51/.

В рамках виконання вказаного договору, ПП «ТФ «Валекс-Снаб» у листопаді 2016 року придбало у ТОВ «ТОРГТРАНСТ» продукцію (плащ водостійкий, чоботи ПВХ робочі, чоботи робочі мод.237 Т, черевики з високими берцями мод.311 ТМ, костюм зварювальника комбінований зі спілко, протигаз громадський ГП-7, маску ШМП, пояс ПП2-01, карабін малий Н-4101, фал рятувальний 12 метрів капроновий канат, клейку стрічку (50ммх33м), клейку стрічку (50ммх33м) арт.471, рукавички зварювальника спілок з крагами, ліхтар акумуляторний, гідрант пожежний ГП-Н-1,0 м) на загальну суму 315497,90 грн., в т.ч. ПДВ 52582,98 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, за результатами здійснення господарської операції між ПП «ТФ «Валекс-Снаб» та ТОВ «ТОРГТРАНСТ» з придбання ТМЦ, останнім виписані наступні первинні бухгалтерські документи: видаткові накладні від 09.11.2016 №28, №12, від 01.11.2016 № 2, від 02.11.2016 №22; податкові накладні від 09.11.2016 №28, №12, від 01.11.2016 №2; від 02.11.2016 № 22 /а.с. 33-39/.

Як встановлено перевіркою, на підставі вищезазначених податкових накладних позивачем було включено до складу податкового кредиту за листопад 2016 року суму 52583 грн.

Дослідивши податкові накладні, виписані ТОВ «ТОРГТРАНСТ» на користь ПП «ТФ «Валекс-Снаб» в результаті здійснення у листопаді 2016 року спірних господарських операцій, суд не має підстав для визнання їх такими, що не відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності, а саме, податкові накладні містять адресу місцезнаходження покупця та продавця, одиниці виміру товару, кількість поставлених товарів, ціну постачання.

При цьому, недоліків податкових накладних, на основі яких позивач має право на формування податкового кредиту, перевіряючими в ході перевірки не встановлено.

Судом встановлено, що оплата придбаного товару здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на користь ТОВ «ТОРГТРАНСТ», що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень (а.с. 40-43). Зі змісту вказаних платіжних доручень слідує, що позивач в повному обсязі розрахувався з ТОВ «ТОРГТРАНСТ» за придбані товарно-матеріальні цінності, про що зазначено в акті перевірки позивача.

Представником позивача до матеріалів справи надано журнали-ордери по рахунку 631 за листопад 2016 року, з яких вбачається оприбуткування товару, придбаного у ТОВ «ТОРГТРАНСТ» за перевіряємий період /а.с. 1151-153/, згідно яких відображено прихід та розхід товару, а операції по поставці в повному обсязі відображені в бухгалтерському обліку позивача, що не заперечується відповідачем.

Щодо умов поставки представник позивача пояснював в судовому засіданні, що фактична поставка за домовленістю сторін здійснювалась автотранспортом продавця на склад ПП «ТФ «Валекс-Снаб» за адресою м. Кременчук, вул. Московська, 8Д, к.6, приміщення якого орендується позивачем у ТОВ Автотехспорт на підставі договору оренди кімнати для офісу підприємства від 011.08.2015 № 35 /а.с. 126-128/.

За поясненнями представника позивача, наданими в судовому засіданні, зберігання придбаного товару у вищевказаному приміщенні було можливе завдяки невеликим габаритам придбаних ТМЦ.

Щодо посилання контролюючого органу на відсутність товарно-транспортних накладних, суд зазначає наступне.

Товарно-транспортні накладні не є документами первинного бухгалтерського обліку, на підставі яких проводиться оприбуткування поставленого товару та не є єдиним та безумовним документом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей.

Відповідно до статті 545 ЦК України підтвердження факту та належності виконання зобов'язання є письмове підтвердження одержання такого виконання кредитором.

Відповідно до положень Закону України "Про бухгалтерський облік та податкову звітність в Україні" бухгалтерський облік господарських операцій в Україні ведеться на підставі первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи складаються під час здійснення господарської операції, або безпосередньо після її закінчення.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В даному випадку первинними документами, що підтверджують фактичність господарських операцій між позивачем та ТОВ «ТОРГТРАНСТ» є видаткові та податкові накладні.

З огляду на викладене, та з урахуванням того, що товарно-транспортні накладні не є документами первинного бухгалтерського обліку та суворої звітності, на підставі яких проводиться оприбуткування поставленого товару та не являються єдиними та безумовними документами, що підтверджують факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей, сама по собі наявність або відсутність товарно-транспортних накладних, а так само недоліки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у зобов'язаннях платника податків.

Необхідною умовою для включення до податкового кредиту сум ПДВ, є наявність ділової мети у діях платника податку, а саме, продажу придбаного товару не нижче ціни придбання, придбання послуг, використання яких має позитивний вплив на результати господарської діяльності платника податку, тобто здійснення господарської діяльності, яка направлена на реальне отримання платником податків економічної вигоди від здійснених ним господарських операцій.

На підтвердження зв'язку із своєю господарською діяльністю операцій по придбанню у ТОВ «ТОРГТРАНСТ» товарно - матеріальних цінностей позивачем надано докази подальшої реалізації товару іншим контрагентам із підтвердженням копіями договорів, видатковими накладними, податковими накладними, рахунками-фактурами, копіями довіреностей, виданих на отримання товарно - матеріальних цінностей за накладними, банківськими виписками /а.с. 129-153, 174-195/.

Згідно виписки з ЄДРПОУ від 25.08.2015, основним видом діяльності позивача за КВЕД є 46.76 оптова торгівля іншими проміжними продуктами /а.с. 118/.

Отже, придбання позивачем у ТОВ «ТОРГТРАНСТ» товару відповідає меті та змісту господарської діяльності позивача.

Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, суд дійшов висновку, що матеріалами справи в повному обсязі підтверджено товарність спірних господарських операцій, наявність в діях позивача ділової мети, а також рух активів в ході здійснення господарської діяльності.

Стосовно посилань контролюючого органу на не підтвердження операцій фактичного придбання, реалізації продукції в ланцюгу постачання ТОВ «ТОРГТРАНСТ» суд зазначає, що із аналізу чинного законодавства вбачається, що відповідальність платника податку має індивідуальний характер, тому він не несе відповідальності за дії інших осіб. Якщо контрагент порушив податкове законодавство, не забезпечив належне ведення бухгалтерського обліку, збереження первинних бухгалтерських документів, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Така відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту, якщо останній має необхідні документальні підтвердження їх розміру.

Як висновок, суд зазначає, що допущені попередніми постачальниками певні порушення податкового законодавства можуть тягнути негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право позивача (добросовісного платника податку) на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість постачальникам товару.

Підставою для визначення добросовісному платнику податків грошових зобов'язань зі сплати ПДВ може слугувати лише встановлення факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару у ланцюгу постачання від виконання податкових зобов'язань. Однак, матеріали справи таких доказів не містять.

Відповідачем не надано доказів та не зазначено обставин, які б ставили під сумнів фактичне здійснення спірних господарських операцій. Так само, наявні у справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено зміни у структурі активів позивача, які підпадають під визначення господарської операції у розумінні ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, осіб які приймали участь у проведенні зазначеної господарської операції, а відтак і реальність їх проведення, а доводи відповідача щодо нереальності вказаних господарських операцій не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Таким чином, висновки перевірки позивача по взаємовідносинам із ТОВ «ТОРГТРАНСТ» не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Інших порушень правил формування податкового кредиту відповідачем не наведено, а судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що висновки акту не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону, а оскаржуване податкове повідомлення рішення було винесено відповідачем без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, тобто необґрунтовано, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Торгова фірма "Валекс-Снаб" до Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області від 15 травня 2017 року №.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Торгова фірма "Валекс-Снаб" () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 600,00 грн (одна тисяча шістсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 25 липня 2017 року.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва