Справа № 266/3263/16-а
Суддя: Курбанова Н. М.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/3263/16-а
Провадженя№ 2-а/266/12/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2017 м.Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Курбановой Н.М.,

за участю секретаря Шишханової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язати зробити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язати зробити перерахунок пенсії. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з 22.10.2010р. їй призначено пенсію, відповідно до ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», і вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Маріуполя Донецької області. У зв'язку з тим, що за минулий час з моменту виходу на пенсію, перерахунок розміру її пенсії жодного разу не проводився, незважаючи на те, що розміри посадових окладів службовців місцевого самоврядування за цей час неодноразово підвищувався, в квітні 2016р. вона звернулася за отриманням необхідних відомостей за місцем своєї колишньої служби. Вона отримала інформацію про те, що її посада - головний спеціаліст відділу евакуаційної роботи і матеріально-технічного забезпечення з 01.11.2010р. була виведена з штатного розпису Департаменту. Згідно довідки №244 від 18.04.2016 р. розмір посадового окладу - головного спеціаліста з 01.10.2010р. неодноразово підвищувався і з 01.01.2015 р. він становив - 1218грн., а з 01.12.2015р. - 1723грн. Однак, перерахунок розміру її пенсії ПФ України не проводився. 27.04.2016р. вона звернулася із заявою в управління ПФУ в Приморському районі м.Маріуполя з проханням роз'яснити, на якій підставі і з якої причини їй з 22.10.2016р. жодного разу не проводився перерахунок розміру пенсії. Так як роз'яснення не було, то 18.05.2016р. вона звернулася до відповідача з вимогою провести перерахунок її пенсії з врахування підвищеного розміру посадового окладу службовця, а також з врахуванням сум нарахованих їй премій та виплат на оздоровлення, які по невідомій їй причині, не були враховані спочатку при призначенні їй пенсії. У листі від 06.06.2016р. №7806/04 представником управління ПФУ Приморському районі м.Маріуполя їй було повідомлено, що для нарахування їй пенсії, нею були представлені довідки з даними за період з 01.10.2008р. по 01.10.2010р. (за 24місяці), в яких розмір матеріальної допомоги зазначений не був, а її заробіток для розрахунку пенсії становив - 1919,72грн. Матеріальна допомога не входить в структуру заробітної плати і тому для нарахування пенсії прийматися не може. На думку представника ПФУ підвищення окладів державних службовців з 2008р. не відбувалося, тому підстав для перерахунку її пенсії у них не було. Представлена ??нею довідка, не відповідає формі, встановленій правлінням ПФУ і до уваги не бралася. Вона звернулася до Маріупольської міськради для отримання довідки встановленої форми про її заробітну плату для перерахунку пенсії. Згідно довідки №245 від 21.06.2015р пенсія повинна їй нараховуватися з заробітку в розмірі - 3046,57грн. 22.06.2016р. вона повторно звернулася в управління ПФУ в Приморському районі Маріуполя з вимогою видати рішення щодо перерахунку її пенсії з урахуванням відомостей, вказаних в довідці №245 від 21.06.2015р., їй було відмовлено. Просить зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Маріуполя Донецької області здійснити перерахунок розміру пенсії, виходячи з розрахунку 80% (на підставі Закону №3668-VI) від розміру заробітку 3046,57грн., зазначеного в довідці №245 від 21.06.2016р., виданої Департаментом з питань екології, енергоменеджменту, охорони праці та цивільної безпеки Маріупольської міської ради. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Маріуполя Донецької області здійснити перерахунок розміру її пенсії виходячи з зміненого розміру посадового окладу - «головний спеціаліст», виплатити їй суму недоотриманої нею пенсії та стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 4551,20грн.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, який діє на підставі договору, у відкритому судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним у позові, наполягали на його задоволенні.

Представник відповідача Шевчук О.О., яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні заперечувала проти заявлених вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, відповідно до статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» з 22.10.2010р., заява 751 від 22.10.2010р. Згідно матеріалів пенсійної справи (копії трудової книжки) загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 33 роки 10 місяців 24 дні, в тому числі зведений стаж служби в ОМС - 15 років 06 місяців 26 днів (довідка Управління питань цивільної безпеки та захисту населення Маріупольської міської ради № 630 від 20.10.2010р.). Стаж враховано по дату звільнення - 31.10.2010 (наказ № 3 від 18.10.2010р.) Згідно довідок, виданих Управлінню з питань цивільної безпеки та захисту населення Маріупольської міської ради № 753, № 754 та № 755 від 28.12.2010 р. проведено розрахунок заробітку: Заробіток для розрахунку пенсії складає: 1919,72грн., посадовий оклад 907,00грн., надбавка за ранг 70,00грн., надбавка за вислугу років 20% 195,40грн., середній розмір надбавки за високі досягнення 585,00грн., середній розмір премій 162,32грн. Пенсія службовцям в ОМС належить до виду спеціальних пенсій: призначається відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу». ОСОБА_1 зверталась до управління із проханням надати роз'яснення щодо можливості проведення перерахунку. Листами від 13.05.2016 № 6522/04, від 06.06.2016 № 7806/04, від 15.07.2016 № 9959/04 надано відповіді. 11.08.2016 вх.№ 4272/5 ОСОБА_1 звернулась із заявою вільної формі провести перерахунок пенсії по заробітний платі, до якої долучила копію довідки про заробітну плату № 245 від 21.06.2016, надану управління з питань цивільної безпеки та захисту населення Маріупольської міської ради. Листом від 09.09.2016р. № 12917/04 ОСОБА_1 було повідомлено, що відповідно п.5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесенні змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 VIII від 02.03.2015р. в разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування». Оскільки з 01.06.2015 такий закон не прийнято, призначення та перерахунки пенсій, призначених за нормами вищеперерахованих Законів, скасовано. Після призначення пенсії ОСОБА_1 до Управління із заявою на перерахунок пенсії, відповідно вимогам п.1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі -Порядок 22-1) не зверталась (Про Порядок проведення перерахунку пенсії позивачці було відомо). Відповідно рішення щодо перерахунку пенсії або відмови в перерахунку пенсії управлінням не приймалось. Таким чином, також відсутні законні підстави для проведення перерахунку пенсії по копії довідки № 245 від 21.06.2016 року, виданої Департаментом з питань екології, енергоменеджменту, охорони праці та цивільної безпеки Маріупольської міської ради. Просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, вислухав сторони, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, відповідно до статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» з 22.10.2010р., заява 751 від 22.10.2010р.

У зв'язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», позивач ОСОБА_1 зверталась до Управління із проханням надати роз'яснення щодо можливості проведення перерахунку. Листами від 13.05.2016 № 6522/04, від 06.06.2016 № 7806/04, від 15.07.2016 № 9959/04 надано відповіді.

11.08.2016 вх.№ 4272/5 ОСОБА_1 звернулась із заявою вільної формі провести перерахунок пенсії по заробітний платі, до якої долучила копію довідки про заробітну плату № 245 від 21.06.2016, надану управління з питань цивільної безпеки та захисту населення Маріупольської міської ради.

Листом від 09.09.2016р. № 12917/04 ОСОБА_1 було повідомлено, що відповідно п.5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесенні змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 VIII від 02.03.2015р. в разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування». Оскільки з 01.06.2015 такий закон не прийнято, призначення та перерахунки пенсій, призначених за нормами вищеперерахованих Законів, скасовано.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності 15 грудня 2015 року, виключено п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 щодо порядку перерахунку пенсій згідно із Законом України «Про державну службу» у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям.

Згідно ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ) у редакції, яка була чинною на момент призначення пенсії позивачу, передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIIІ (далі - Закон №76-VIIІ), який набрав чинності з 1 січня 2015 року, внесено зміни до статті 37-1 Закону №3723-ХІІ і її викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України». При цьому слід зазначити, що Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ «Про державну службу» (набрав чинності з 1 травня 2016 року; далі - Закон №889-VІІІ) Закон №3723-ХІІ визнано таким, що втратив чинність, крім окремих положень статті 37, що на цей час застосовується при первинному призначенні пенсії до осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Тобто, статті 37, 37-1 Закону № 3723-ХІІ, з 1 травня 2016 року втратили чинність.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З 01 травня 2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII. У зв'язку з набуттям чинності цим Законом, положення Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року, яка набрала чинність з 01 травня 2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01 травня 2016 року Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року, по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року, який, як зазначено в його преамбулі, гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців. Згідно зі ст.11 цього Закону до відання Кабінету Міністрів України належать питання, пов'язані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених цим Законом.

Кабінетом Міністрів України 14 вересня 2016 року прийнято постанову №662 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», яка застосовується з 01 травня 2016 року. Даною постановою затверджено порядок призначення пенсій деяким категоріям громадян та визнано такою, що втратила чинність постанову Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Право державних службовців на перерахунок призначеної пенсії вказаною постановою №622 не визначено.

Отже, враховуючи приписи ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року, Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року, постанову Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №662 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», з 01 травня 2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» прийшов до висновку, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, зазначено, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Конституційний Суд України у п.2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року прийшов до висновку, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У п. 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР ). У Рішенні від 02 березня 1999 року N 2-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

Отже, на час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ втратила чинність.

Діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

В Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому Закони №76-VII, №213-VIIІ та №889-VIІI не визнані неконституційними, тому підлягають застосуванню, а тому в Управління відсутні підстави для їх застосування.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Приморському районі міста Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язати зробити перерахунок пенсії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Курбанова Н. М.