Справа № 817/492/16
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" липня 2017 р. м. Київ К/800/24857/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Рецебуринського Ю.Й.,

Штульман І.В.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення і наказу, поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_5 - представника ОСОБА_4 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 пред'явив в суд позов, в якому просив:

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області №32 о/с від 4 березня 2016 року, яким його звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність);

- скасувати протокол атестаційної комісії №4 Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОП №15.00003312.0020573 від 17 лютого 2016 року з висновками про невідповідність займаній посаді;

- скасувати протокол ОП №15.00003972.0020573 від 25 лютого 2016 року апеляційної атестаційної комісії Західного регіону №3 про залишення скарги без розгляду;

- поновити його на посаді заступника командира взводу ДПС ДАІ, підпорядкованого Головному управлінню Національної поліції в Рівненській області;

- виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 1 червня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення атестаційної комісії №4 Головного управління Національної поліції в Рівненській області, оформлене протоколом від 17 лютого 2016 року ОП№15.00003312.0020573, згідно якого позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 4 березня 2016 року №32 о/с «По особовому складу» в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_4 (НОМЕР_1), заступника командира взводу роти дорожньо-патрульної служби, підпорядкованої Головному управлінню Національної поліції в Рівненській області, зі служби в поліції, з 4 березня 2016 року.

Поновлено ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді заступника командира взводу роти дорожньо-патрульної служби, підпорядкованої Головному управлінню Національної поліції в Рівненській області, з 4 березня 2016 року.

Стягнуто на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 14868,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасовано і прийнято в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

В обґрунтування касаційної скарги представник позивача посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухваленого ним рішення та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України з жовтня 2006 року на різних посадах.

На підставі заяви позивача наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 7 листопада 2015 року №4 о/с відповідно до пунктів 9 та 12 Розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_4, призначено з присвоєнням спеціального звання капітана поліції в порядку переатестування на посаду заступника командира взводу роти дорожньо-патрульної служби, підпорядкованої Головному управлінню Національної поліції в Рівненській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 26 січня 2016 року №16 на підставі статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за №1445/27890) запроваджено атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Відповідно до протоколу ОП №15.00003312.0020573 від 17 лютого 2016 року за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення атестаційною комісією №4 Головного управління Національної поліції в Рівненській області прийнято рішення про невідповідність позивача займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Не погодившись з висновком атестаційної комісії №4 позивач оскаржив його до Апеляційної атестаційної комісії Західного регіону №3.

Рішенням апеляційної атестаційної комісії Західного регіону №3 скарга ОСОБА_4 залишена без розгляду з підстав не набрання скаржником 60 і більше балів за професійний тест та тест на загальні здібності та навички (протокол ОП №15.00003972.0020573 від 25 лютого 2016 року).

Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 4 березня 2016 року №32 о/с «По особовому складу», капітана поліції ОСОБА_4 відповідно до частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції у запас Збройних Сил ( з постановкою на військовий облік) за пунктом 5 ( через службову невідповідність) з виплатою компенсації за 6 календарних днів пропорційно відпрацьованому часу у 2016 році.

Підставою для звільнення позивача слугувало рішення атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 17 лютого 2016 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням та наказом про звільнення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження ними служби в Національній поліції України регулюються нормами Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію».

Відповідно до статті 58 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Крім того, згідно пункту 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» видання наказу про призначення є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України.

Тобто, зазначений пункт Закону України «Про Національну поліцію» не передбачає процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після прийняття на службу в поліцію для подальшого проходження служби.

Тоді як, відповідно до приписів частини першої статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Перелік підстав для атестування визначено у частині другій статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», так, атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Кожна з зазначених підстав для проведення атестування повинна бути зв'язана з певними передумовами, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Разом з тим, судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі особистої заяви позивача, наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 7 листопада 2015 року №4 о/с позивача без проведення конкурсу призначено в порядку переатестування на посаду старшого слідчого Головного управління Національної поліції в Рівненській області, з присвоєнням спеціального звання «капітан поліції», отже позивача прийнято на службу до поліції на умовах, визначених пунктами 9 та 12 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» шляхом видання наказу про призначення за його згодою.

Крім того, судом першої інстанції досліджено, що зі змісту наказу Головного управління національної поліції в Київській області від 26 січня 2016 року №16 вбачається, що він не містить посилань на підстави для атестування поліцейських, передбачені частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», тоді як в ньому вказано лише про мету проведення атестування.

Водночас, судом встановлено, що атестування позивача проведено у порядку атестації усіх поліцейських Національної поліції з метою оцінки їх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, що відповідає положенням частини 1 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Окрім цього, судом першої інстанції досліджено протиправність оспорюваного рішення (висновку) атестаційної комісії, оформлене протоколом №15.00003312.0020573 від 17 лютого 2016 року, так як воно проведено всупереч Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року №1465.

Наведене підтверджується відсутністю мотивів, якими комісія керувалась під час прийняття такого рішення, зокрема, в протоколі відсутні будь-які посилання на обставини, що свідчать про недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей позивача, чи інші дані, які б свідчили про його низький професійний потенціал; невідповідність позивача оновленим вимогам суспільства до професії поліцейського, інших обставин, що свідчать про невідповідність особи позивача посаді, яку він займає.

Враховуючи, що мета атестування, визначена у частині 1 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними у частині 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», тобто, цей Закон не передбачає проведення атестування без настання обставин, визначених частиною 2 статті 57 цього Закону, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність дій відповідача щодо включення позивача до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, оскільки правові підстави для проведення атестації позивача були відсутні.

Частиною першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, судом першої інстанції встановлено відсутність жодних доводів на підтвердження обґрунтованості та правомірності рішення (висновку) атестаційної комісії, як і не надано обґрунтованих доводів щодо неможливості прийняття відносно позивача іншого, ніж передбаченого підпунктом 4 пункту 15 Розділу ІV Інструкції №1465, висновку, зокрема, займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Також колегія суддів зазначає, що результати тестування обов'язково враховуються атестаційною комісією, однак вони не мають вирішального значення та мають оцінюватись разом з іншими матеріалами, що були подані до атестування, і відповідно, таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої дійшов вірного висновку про протиправність рішення (висновку) атестаційної комісії щодо невідповідності ОСОБА_4 займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність, оскільки останній прийнято без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, а також відсутності повного, всебічного розгляду та дослідження всіх матеріалів.

Отже, вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 4 березня 2016 року №32 о/с в частині його звільнення та поновлення на посаді заступника командира взводу роти дорожньо-патрульної служби Головного управління Національної поліції в Рівненській області, підлягають задоволенню.

Також, судом першої інстанції правильно вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Виходячи з вищезазначеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до закону і скасоване судом апеляційної інстанції помилково, а тому касаційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду апеляційної інстанції скасуванню, а рішення суду першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись статями 220, 222, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 - представника ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2016 року скасувати, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 1 червня 2016 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

Ю.Й. Рецебуринський

І.В. Штульман