Справа № 215/4240/16-а(2-а/215/150/16)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2017 рокусправа № 215/4240/16-а(2-а/215/150/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти №3 батальйону №2 рядового Буланого Олега Юрійовича на постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року у справі №215/4240/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції м.Кривого Рогу та інспектора роти №3 батальйону №2 рядового Буланого Олега Юрійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 07.10.2016 року звернувся до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Управління патрульної поліції м.Кривого Рогу та інспектора роти №3 батальйону №2 рядового Буланого О.Ю., в якому просив визнати неправомірними дії інспектора, скасувати постанови серії АР №066531 від 02.10.2016 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., та провадження по адміністративній справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано неправомірною та скасовано постанову серії АР № 066531 від 02.10.2016 року інспектора №3 роти №2 батальйону УПП України у м. Кривому Розі рядового Буланого Олега Юрійовича про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач - інспектор роти №3 батальйону №2 рядового Буланий О.Ю. подав апеляційну скаргу, якою просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач надав до суду заперечення на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін. Крім того, позивач просив розглянути справу за його відсутності.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За нормами пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою інспектора роти №3 батальйону №2 рядового Буланого О.Ю. від 02.10.2016 року у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 066531 притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.11).

Згідно вказаної постанови 02.10.2016 року о 16 год.40 хв. на вул. Дніпропетровське шосе в м.Кривому Розі Дніпропетровської області ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Chery Tiggo» реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч (розвороту, стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом в населеному пункті), в той час коли праві смуги були незайняті, чим порушив вимоги п.11.5 ПДР України (а.с.3).

Позивач не погодився з такою постановою відповідача та оскаржив її до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що відсутні матеріальні докази скоєння правопорушення, а саме, пояснення свідків, при відтворенні відеофіксації, не вбачається факту здійснення правопорушення. При відсутності інших доказів скоєного порушення - встановлено недоведеність вини позивача в порушенні п.п.11.5 ПДР України, а тому постанова серії АР № 066531 від 02.10.2016 підлягає скасуванню.

Колегія суддів не може погодитись з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - Правила), КАС України, КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п.11.5 Правил 11.5. на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення Правил, в тому числі за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, частини перша, друга і третя статті 122. Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122, що передбачають стягнення у вигляді штрафу або штрафних балів, - уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор Буланий О.Ю. є уповноваженим працівником Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі і має спеціальне звання «рядовий поліції», а тому має повноваження розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, які вчиняються на території м.Кривого Рогу.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначалось вище, згідно оскаржуваної постанови 02.10.2016 року о 16 год. 40 хв. на вул.Дніпропетровське шосе в м.Кривому Розі Дніпропетровської області ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Chery Tiggo» реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч (розвороту, стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом в населеному пункті), в той час коли праві смуги були незайняті, чим порушив вимоги п.11.5 ПДР України (а.с.3).

З наявного в матеріалах справи відеозапису з відеореєстратора, встановленого у транспортному засобі працівників патрульної поліції, вбачається, що у вказаний в постанові день та час транспортний засіб «Chery Tiggo» реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував позивач (проти чого не заперечує позивач), дійсно рухався по вул.Дніпропетровське шосе в м.Кривому Розі Дніпропетровської області по крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч (розвороту, стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом в населеному пункті), в той час коли праві смуги були незайняті.

Крім того, позивач в адміністративному позові сам зазначає ту обставину, що рухався на автомобілі по крайні лівій смузі.

Таким чином, наданим вище відеоматеріалом підтверджується факт скоєння позивачем правопорушення.

При наявності в матеріалах справи зазначених вище відеозапису з відеореєстратора, а також фактичного визнання позивачем руху на автомобілі при зазначений в постанові обставинах, судом першої інстанції необґрунтовано зроблений висновок про відсутність будь-яких доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Посилання позивача на ту обставину, що п.11.5 Правил не містить заборони руху транспортного засобу крайньою лівою смугою, колегія суддів до уваги не приймає та звертає увагу, що вказана норма навіть дозволяє такий рух, але при певних умовах, а саме: якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Проте, таких умов при здійсненні позивачем керування автомобілем на дорозі не було.

Позивач в адміністративному позові, як на правомірність своїх дій, посилається на п.2.12 ПДР України, згідно якої «водій транспортного засобу має право на безпечні та зручні умови для руху», а також посилається на ст.18 КУпроАП, яким визначено поняття «крайньої необхідності».

Відповідно до ст.18 КУпроАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Проте, позивачем в адміністративному позову не зазначено, з чим пов'язана в даному випадку крайня необхідність його дій щодо порушення правил дорожнього руху. Посилання позивача в запереченні на апеляційну скаргу на поганий стан дороги саме по двом правим смугам, є безпідставним, оскільки такого з відео реєстратора не вбачається, та попереду автомобіля позивача по середній смузі в тому ж напрямку рухався інший автомобіль.

Судом апеляційної інстанції не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.280 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п.11.5 Правил України, що повністю підтверджується матеріалами справи, а тому на позивача відповідачем правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., тобто в межах ч.2 ст.122 КУпАП.

Стосовно вимог позову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

В даному випадку судом не встановлюється відсутність або наявність вини позивача, а розглядаються дії відповідача по прийняттю певного рішення, тобто саме в аспекті протиправності чи правомірності дій відповідача по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведені вище норми законодавства, суд апеляційної вважає, що повноваження вирішувати питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи. Адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу), та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу (посадової особи).

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу інспектора роти №3 батальйону №2 рядового Буланого Олега Юрійовича на постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року у справі №215/4240/16-а задовольнити.

Постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року у справі №215/4240/16-а скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції м.Кривого Рогу та інспектора роти №3 батальйону №2 рядового Буланого Олега Юрійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак