Справа № 806/5315/15
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" липня 2017 р. м. Київ К/800/4900/16

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий); Мороз Л.Л.., Кравцова О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_4 про стягнення витрат, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення витрат.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь державного бюджету в особі Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов'язані з його утриманням в сумі 40461,38 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом Харківського національного університету внутрішніх справ № 403 від 10 серпня 2010 року відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ, зараховано курсантом з 30 серпня 2010 року та присвоєно звання рядовий міліції.

01 вересня 2010 року між ОСОБА_4, університетом та ГУМВС в Житомирській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України.

Відповідно до пункту 2.3.6 вказаного договору особа зобов'язується відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору.

24 лютого 2014 року наказом Харківського національного університету внутрішніх справ № 34 відповідача відраховано зі складу курсантів та відкомандировано до УМВС України в Житомирській області.

29 жовтня 2015 року наказом УМВС України в Житомирській області № 288 о/с ОСОБА_4 звільнено відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України в запас Збройних сил за п. 64 «ж» (за власним бажанням), про що повідомлено Харківський національний університет внутрішніх справ.

Приймаючи рішення, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

При касаційному перегляді судових рішень у справі колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства та щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Нормами статтей 3, 15 Цивільного процесуального кодексу України вказано на те, що у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Судами встановлено, що спір у даній справі виник з приводу відшкодування вартості навчання особою, яку звільнено з органів внутрішніх справ у запас протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу підпорядкованого Міністерству внутрішніх справ України відповідно до пункту 64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України в запас Збройних сил (за власним бажанням).

Таким чином, спір між Харківським національним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_4 виник з приводу відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, підпорядкованому Міністерству внутрішніх справ, яке у цих правовідносинах не є суб'єктом владних повноважень, а тому справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Такий висновок касаційного суду узгоджуються з практикою Верховного Суду України, висловленою, зокрема, у постанові від 12 жовтня 2016 року (справа № 206/5454/15-ц).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись статтями 157, 220, 222, 228, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2016 року - скасувати.

Закрити провадження у адміністративній справі за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_4 про стягнення витрат.

Роз'яснити позивачеві право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: