Справа № 804/8267/16
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2017 рокусправа № 804/8267/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача та третьої особи Полівчука Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2017 р. в справі № 804/8267/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Національна поліція України, про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - ГУНП), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Національна поліція України, про визнання протиправним та скасування наказу атестаційної комісії ГУНП № 24, наказу № 299о/с від 24.10.2016 р. про звільнення зі служби; поновлення на службі; стягнення з ГУНП середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2017 р. позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) атестаційної комісії № 24 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.09.2016 р., зазначеного в розділі ІV «Результати атестування» (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа, а саме: « 4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте стосовно слідчого Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції капітана поліції ОСОБА_1, залишено без розгляду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2017 р. позов задоволено; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 24.10.2016 р. № 299 о/с «По особовому складу» в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1, слідчого Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції, з 25 жовтня 2016 р.; поновлено капітана поліції ОСОБА_1 на посаді слідчого Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції, з 25.10.2016 р.; стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.10.2016 р. по 26.01.2017 р. в сумі 11007,75 грн., без урахування податків та зборів; допущено до негайного виконання постанову в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

В апеляційній скарзі відповідач ГУНП просить скасувати постанову з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що, зробивши висновок про неправомірність проведення атестації позивача та, відповідно, неправомірність висновку атестаційної комісії щодо невідповідності позивача займаній посаді, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки залишив позові в зазначеній частині без розгляду. Суд не встановлював обставини щодо проведення атестації, відповідні докази не вивчав. Крім того, судом не врахована недоведеність, що наказ про звільнення виданий з порушенням Закону України «Про Національну поліцію» або Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, або не в межах повноважень, наданих начальнику ГУНП. Судом першої інстанції не перевірено, чи дотримана процедура проведення атестування, чи всебічно досліджені матеріали атестаційною комісією, чи відповідає прийняте рішення нормативно-правовим актам. В даному випадку при проведенні атестування комісією всебічно досліджено всі зібрані на нього документи, результати атестування оформлено відповідним протоколом, згідно з яким прийнято рішення, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Рішення атестаційною комісією приймаються більшістю голосів, з певною свободою розсуду, коли обирається з декількох юридично допустимих рішень, яке комісія вважає кращим за даних обставин, що в свою чергу свідчить про наявність дискреційних повноважень при прийнятті рішень за результатами атестування поліцейських, у зв'язку з чим суд не повинен підміняти думку національних органів своєю думкою.

В судовому засіданні представник відповідача та третьої особи апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні просили в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 09.08.2004 р. Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 07.11.2015 р. № 1о/с призначено прибувшого з Міністерства внутрішніх справ з присвоєння спеціального звання поліції в порядку переатестування та з установлення посадового окладу згідно зі штатним розписом з 07.11.2015 р. ОСОБА_1 слідчім Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції, присвоївши йому спеціальне звання капітан поліції.

За наслідками проведеного атестування позивача, результати якого оформлені протоколом від 07.09.2016 р. ОП № 15.00034398.0074587, атестаційною комісією № 24 ГУНП в Дніпропетровській області зроблено висновок про невідповідність позивача займаній посаді.

На підставі означеного висновку наказом ГУНП від 24.10.2016 р. № 299 о/с звільнено капітана поліції ОСОБА_1 слідчого Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції за п. 5 ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність), з 25.10.2016 р.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що випадки проведення атестування визначені частиною 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», при цьому при призначенні атестування позивача судом не встановлено існування обставин для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність або для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність; поряд з цим, приймаючи рішення, атестаційна комісія не надала оцінку висновкам прямого керівника позивача, не обґрунтувала непогодження із позитивним висновком. Негативна оцінка ділових, професійних, особистих якостей поліцейського, його освітнього та кваліфікаційного рівнів, що надана атестаційною комісією, не узгоджується з доказами про позитивну оцінку щодо цього ж поліцейського. При цьому атестаційною комісією в рішенні не наведено мотивів неврахування таких обставин.

Зазначене стало підставою для скасування наказу про звільнення, оскільки такий наказ є наслідком проведення атестації.

При обчисленні суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив з розміру середньоденного грошового забезпечення позивача - 169,35 грн.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 09.08.2004 р. проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом ГУНП № 1о/с від 07.11.2015 р. відповідно до пунктів 9 та 12 Розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, призначено з присвоєнням спеціального звання капітан поліції в порядку переатестування на посаду слідчого Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції.

14.11.2015 р. позивачем складена Присяга поліцейського.

Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 23.02.2016 р. № 458 «Про проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області» з метою оцінки ділових, професійних та особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, на підставі ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції про проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 р. № 1465, наказано провести атестування поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями ГУНП; створити атестаційні комісії ГУНП, в тому числі № 24; погодити з керівником Національної поліції України персональний склад.

Згідно з наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 23.08.2016 № 2356 «Про оголошення персонального складу атестаційних комісій для проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області» затверджено персональний склад атестаційної комісії № 24 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

26.02.2016 р. т.в.о. начальника слідчого відділення Амур-Нижньодніпровського відділенні поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області складено атестаційний лист на ОСОБА_1 (а.с. 107), зі змісту якого вбачається, що позивач за період служби в органах внутрішніх справ та на займаній посаді характеризується виключно позитивно.

За результатами тестування позивач набрав 18 з 60 балів (загальні навички) і 30 з 60 балів (професійні знання).

07.09.2016 р. атестаційною комісією проведена співбесіда з ОСОБА_1, за результатами якої членами атестаційної комісії № 24 ГУНП в Дніпропетровській області оформлено протокол ОП № 15.00034398.0074587, в якому позивача визнано таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Вказане рішення зазначено в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа.

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 24.10.2016 р. № 299о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 25.10.2016 р. на підставі пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність). В наказі зазначено, що підставою для його прийняття є атестаційний лист ОСОБА_1

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

02.07.2015 р. Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VІІІ), який набрав чинності 07.11.2015 р.

Частиною 1 статті 1 Закону № 580-VІІІ встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням статті 3 Закону № 580-VІІІ у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 48 Закону № 580-VІІІ визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Відповідно до вимог статті 47 Закону № 580-VІІІ призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

Пунктом 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

При цьому, зі змісту пункту 9 вказаного розділу XI Закону № 580-VІІІ вбачається, що лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції.

Як вбачається з наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 07.11.2015 р. № 1о/с, позивача призначено на посаду слідчого Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції без проведення конкурсу з присвоєнням спеціального звання старший сержант поліції в порядку переатестування.

Процедура переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як умови прийняття до служби в поліції чи продовження подальшої служби в Національній поліції Законом № 580-VІІІ не передбачена. Підстави, порядок та наслідки такої процедури також не визначені у нормативно-правових актах, що прийняті на виконання зазначеного Закону.

Відповідно до пункту 12 розділу XI Закону № 580-VII працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань, зокрема: спеціальне звання міліції - спеціальне звання поліції, майор міліції - майор поліції.

Згідно зі статтею 81 Закону № 580-VIII первинні звання молодшого складу поліції присвоюються керівниками органів поліції, які приймають рішення про прийняття на службу в поліції, одночасно з рішенням про прийняття на службу та призначення на посаду. Військовослужбовцям та громадянам, які мають військові або спеціальні звання, класні чини, під час прийняття на службу в поліції присвоюються первинні спеціальні звання поліції, відповідні наявним у них військовим або спеціальним званням, класним чинам, у порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 1.3 Порядку присвоєння спеціальних звань та подання матеріалів для їх присвоєння, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.03.2012 р. № 218, який діяв до 12.03.2016 р., перші спеціальні звання начальницького складу органів внутрішніх справ присвоюються особам, уперше прийнятим або переведеним на службу в органи внутрішніх справ з міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, правоохоронних органів з наявним військовим або іншим спеціальним званням у порядку переатестування, за винятком осіб, які раніше проходили службу в системі МВС України і були відряджені до міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, правоохоронних органів для подальшого проходження служби. Такі особи зараховуються в кадри МВС України у наявному військовому чи спеціальному званні з подальшим переатестуванням.

Аналогічна норма закріплена пунктом 3 розділу І та пунктом 1 розділу ІІ Порядку присвоєння спеціальних звань поліції та позбавлення спеціальних звань, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2016 року № 177.

Таким чином, переатестування, яке зазначене в наказі від 07.11.2015 р. № 1о/с про прийняття позивача на службу в поліції, стосується виключно присвоєння спеціального звання поліції.

Відповідно до статті 15 Закону № 580-VIII структуру територіальних органів поліції затверджує керівник поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України.

Штатний розпис (штат) та кошторис територіальних органів поліції затверджує керівник поліції.

Згідно з частиною 1 статті 58 Закону № 580-VIII призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту (частина друга статті 58 Закону № 580-VIII).

У зв'язку з неподанням відповідачами доказів того, що позивач був призначений на одну з посад, передбачених частиною 2 статті 58 Закону № 580-VIII, посилання відповідача на те, що позивач призначений у тимчасовий штат на відповідну посаду поліцейського, у тому числі у порядку переатестування, є необґрунтованим, а також не свідчить про прийняття позивача на службу на тимчасовій основі.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліцію, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського (стаття 56 Закону № 580-VІІІ).

Статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» визначено порядок атестування поліцейських.

Так, частиною першою статті 57 Закону № 580-VIII передбачено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно з частиною 2 статті 57 Закону № 580-VIII атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Висновком, викладеним в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 р. № 11 «Про судову практику оскарження рішень атестаційних комісій органів (закладів, установ) Національної поліції України про звільнення працівників поліції внаслідок не проходження ними атестації», визначено, що положення частини другої статті 57 Закону необхідно розуміти таким чином, що закріплений у ній перелік підстав атестування поліцейських є вичерпним.

Отже, виходячи з наведених норм законодавства та мети проведення атестації, враховуючи правову позицію Вищого адміністративного суду України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому такі підстави для проведення атестації як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема, в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Зазначене узгоджується із висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11 березня 2014 року у справі №21-13а14.

Положення частини 4 статті 57 Закону № 580-VIII про те, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами, у взаємозв'язку з положенням частини другої статті 57 Закону необхідно розуміти таким чином, що у відповідному наказі керівника органу поліції щодо заходів із підготовки та проведення атестування повинно бути зазначено: ім'я поліцейського (перелік імен поліцейських), які підлягають атестуванню; необхідність та підстава атестування щодо кожного поліцейського, який включений до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

При цьому наказом Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 23.02.2016 р. № 458 з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу, для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність, для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону № 580-VIII та вимогами Інструкції №1465, вирішено: провести організаційно-практичні заходи щодо підготовки до проведення атестування поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області па підпорядкованих підрозділів; створити атестаційні комісії ГУНП в Дніпропетровській області; погодити з керівництвом Національної поліції України персональний склад атестаційних комісій ГУНП в Дніпропетровській області; провести атестування поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області та підпорядкових підрозділів відповідно до вимог Інструкції № 1465 від 17.11.2015 р.

Наведений наказ не визначає переліку осіб, які підлягають атестуванню. Іншого наказу органу поліції, який би передбачав, що позивач підлягає атестуванню із зазначенням підстав, передбачених частиною 2 статті 57 Закону № 580-VIII, відповідачем не надано.

Поряд із Законом № 580-VІІІ, правові та організаційні засади процедури оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня (атестації) врегульовано Законом України «Про професійний розвиток працівників» від 12.01.2012 № 4312-VI.

Положення статті 12 вказаного Закону, які є загальними (базовими) щодо регулювання відносин із атестування працівників, не суперечать положенням Закону №580-VIII, а тому поширюються на відносини з атестування поліцейських.

Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про професійний розвиток працівників» атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Таким чином, атестація працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону України «Про професійний розвиток працівників» та Закону № 580-VІІІ.

Враховуючи відсутність у відповідачів підстав для проведення атестації позивача, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що рішення атестаційної комісії № 24 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про невідповідність позивача займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що не зважаючи на те, що позовні вимоги про оскарження висновку атестаційної комісії й залишені судом першої інстанції без розгляду, судом першої інстанції правомірно здійснена правова оцінка процедурі призначення та проведення атестування позивача, а також висновку атестаційної комісії, оскільки саме такі висновки атестаційної комісії стали підставою для звільнення позивача зі служби.

Пункт 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

Статтею 61 Закону України «Про Національну поліцію» визначені обмеження, пов'язані зі службою в поліції, а саме не може бути поліцейським: 1) особа, визнана недієздатною або обмежено дієздатною особою; 2) особа, засуджена за умисне вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, у тому числі судимість якої погашена чи знята у визначеному законом порядку; 3) особа, яка має непогашену або не зняту судимість за вчинення злочину, крім реабілітованої; 4) особа, щодо якої було припинено кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав; 5) особа, до якої були застосовані заходи адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією; 6) особа, яка відмовляється від процедури спеціальної перевірки під час прийняття на службу в поліції або від процедури оформлення допуску до державної таємниці, якщо для виконання нею службових обов'язків потрібен такий допуск; 7) особа, яка має захворювання, що перешкоджає проходженню служби в поліції. Перелік захворювань, що перешкоджають проходженню служби в поліції, затверджується Міністерством внутрішніх справ України спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я; 8) особа, яка втратила громадянство України та/або має громадянство (підданство) іноземної держави, або особа без громадянства; 9) особа, яка надала завідомо неправдиву інформацію під час прийняття на службу в поліції.

Матеріали справи не містять даних, наявність яких виключає можливість проходження позивачем служби в поліції.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при проведенні атестування позивача не дотримано вимог Закону №580-VІІІ та Інструкції № 1465, у зв'язку з чим висновки атестаційної комісії № 24 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, викладені в протоколі ОП № 15.000343398.0074587, не можуть бути підставою для звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 24.10.2016 р. № 299о/с в частині звільнення позивача також є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно, є правильним висновок суду першої інстанції, що оскільки звільнення позивача зі служби визнано протиправним, відновлення порушених прав позивача має бути здійснено шляхом його поновлення на попередній посаді, а саме посаді слідчого Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції з 25.10.2016 р.

Також є правильним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення на користь позивача з ГУНП в Дніпропетровській області грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу, розмір якого судом першої інстанції обчислено, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення - 169,35 грн.

Доводи апелянта щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права спростовані приведеними вище висновками суду апеляційної інстанції.

Щодо доводів про втручання суду у реалізацію повноважень колегіального органу, колегія суддів зазначає наступне.

Зважаючи на пункт 3 частини третьої статті 2 КАС України, відповідно до якого у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, суд у даній категорії справ має право і зобов'язаний перевірити обґрунтованість оскарженого рішення (висновку) атестаційної комісії.

Це узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із «повною юрисдикцією», тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 28 червня 1990 року у справі «Обермейєр проти Австрії» (CASE OF OBERMEIER v. AUSTRIA); п. 155 рішення Європейського суду з прав людини від 4 березня 2014 року у справі «Гранд Стівенс проти Італії» (CASE OF GRANDE STEVENS v. ITALY)).

При цьому стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини виробив позицію, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об'єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31 липня 2008 року у справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки» (CASE OF DRUЋSTEVNН ZБLOЋNA PRIA AND OTHERS v. THE CZECH REPUBLIC); п. 157 рішення від 21 липня 2011 року у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS); п. 44 рішення від 22 листопада 1995 року у справі «Брайєн проти Об'єднаного Королівства» (CASE OF BRYAN v. THE UNITED KINGDOM); п. 156-157, 159 рішення від 21 липня 2011 року у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS); п. 4 рішення Європейської комісії з прав людини щодо прийнятності від 8 березня 1994 року у справі «ISKCON та 8 інших проти Об'єднаного Королівства» (ISKCON and 8 Others against the United Kingdom); п. 47-56 рішення від 2 грудня 2010 року у справі «Путтер проти Болгарії» (CASE OF PUTTER v. BULGARIA).

Відтак, суд не вийшов за межі своєї компетенції та жодним чином не втрутився у компетенцію атестаційної комісії, оскільки не вирішив питання про зобов'язання відповідачів прийняти певне рішення, а лише здійснив перевірку дій та рішень атестаційної комісії на відповідність вимогам чинного законодавства та на відсутність в них порушень прав та законних інтересів позивача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2017 р. в справі № 804/8267/16 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2017 р. в справі № 804/8267/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Національна поліція України, про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 18.07.2017 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко