Справа № 214/2431/17
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2431/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 липня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Горбуновій Л.С., Джемерчук О.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю представника позивача - ОСОБА_2

за участю відповідача - Терлецького В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу розшуку та опрацювання ДТП управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Терлецького Ігоря Вікторовича про визнання незаконною, протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора відділу розшуку та опрацювання ДТП управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Терлецького І.В. (далі за текстом «інспектор»), в якому просить: визнати винесену інспектором постанову №734702 від 14 квітня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1,2 ст.126 КУпАП незаконною, протиправною та скасувати.

В обґрунтування позову наводить наступне. 14 квітня 2017 року інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі про застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст.126 КУпАП. Відповідно до змісту постанови, позивач керував мотоциклом, не маючи права керування таким транспортним засобом, а також не маючи при собі реєстраційного документу та поліса обов'язкового страхування. Вважає, що дана постанова є незаконною, протиправною та підлягає скасуванню. В складеній постанові про накладення адміністративного стягнення, інспектор Терлецький В.С. вказує що вона складена згідно постанови слідчого №0000450 від 11.03.2017 року. З вказаною постановою позивача, не ознайомлено. Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1853 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Під час складання постанови позивач заявляв інспектору про те, що не згоден з правопорушеннями, які йму висуваються, про що власноруч зазначив в постанові, та клопотав скласти відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Інспектор це клопотання не розглядав взагалі. Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення міг бути допустимим доказом у справі. Виходячи з того, що протокол не складався, вважає, що данні на основі яких у визначеному законом порядку інспектор встановив наявність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 в його вчиненні, та інших обставин що мають значення для правильного вирішення справи, матеріали справи не містять. Наполягає, що постанова від 14 квітня 2017 року не підтверджена жодним допустимим доказом і відповідно не має жодних обґрунтованих даних щодо вчинення ним, позивачем, адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи і відповідно не може бути винесена без такого розгляду. Згідно з ч.3 ст.258 КУпАП інспектор поліції повинен був дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, які зазначають, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи. Зазначає, що розгляд справи інспектором не здійснювався. Інспектор повідомив ОСОБА_1 лише про те, що він виконує постанову слідчого від 11 березня 2017 року. Про що ця постанова, її зміст, та будь які докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, інспектором не надавались. Інспектор на місці виявлення адміністративного правопорушення (якщо воно взагалі мало місце) присутнім не був, жодних пояснень від нього, позивача, щодо порушення адміністративного законодавства, чи навпаки, не вимагав, особисто не опитував, відповідно жодним чином не з'ясовував наявність обставин адміністративного правопорушення. Інспектор не намагався з'ясувати, чи керував взагалі транспортним засобом позивач і, якщо керував, чи були в нього свідоцтво про реєстрацію ТЗ і поліс, відсутність яких він інкримінує. З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, та вирішення її у точній відповідності з законом, інспектор не дотримався вимог ст. 251, 280 КУпАП, згідно з якими зобов'язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення інспектором не було враховано вимог ч.2 ст.33 КУпАП, згідно з якими необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката; оскаржувати постанову у справі. У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду посадовою особою справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо. При розгляді справи інспектор не дав позивачу можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі, проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП, що в свою чергу унеможливило виконання ним вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Відповідно до ст.279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Інспектор після висловлення того що він виконує постанову слідчого від 11 березня 2017 року, виніс відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Вважає, що своїми діями, інспектор грубо порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП, що полягає у наступному: відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП; порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП. Відповідно до ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. З огляду на зазначену норму, яка розтлумачена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам. Відповідно до ст.71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У судовому засіданні позивач підтримав позов та в своїх поясненнях підтвердив зміст позову. Крім того, пояснив, що 4 березня 2017 року керував мотоциклом, який йому надав знайомий, у якого запитав, чи є документи на мотоцикл, на що знайомий відповів, що документи є. Посвідчення на право керування мотоциклом не має і не мав. Також пояснив, що після ДТП з місця події уїхав, клопотання про залучення до участі захисника, інспектору не заявляв.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов та в своїх поясненнях підтвердив його зміст. Крім того, пояснив, що у позивача станом на 3 березня 2017 року, коли той керував мотоциклом, був поліс страхування та свідоцтво про реєстрацію.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що склав оскаржувану постанову на підставі постанови слідчого. Марку та номер мотоцикла в оскаржуваній постанові вказав зі слів позивача. При винесенні постанови, ніяких додаткових доказів не отримував, позивач був ознайомлений з постановою слідчого. Позивач не заявляв, що бажає, щоб був присутнім адвокат, казав що є сиротою.

Також, відповідач підтвердив зміст письмових заперечень, в яких зазначив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. 4 березня 2017 року в темний час доби близько о 19 годині 30 хвилин, по вул. Мусорського з боку вул. Тімірязєва в напрямку вул. Ватутіна, рухався не встановлений слідством мотоцикл під керуванням водія ОСОБА_1, який не мав права керування таким транспортним засобом, рухаючись далі, навпроти електричної опори №88, водій допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5, який перетинав проїзду частину дороги у встановленому для переходу місці позначеному дорожніми знаками та дорожньою розміткою "пішохідний перехід". Будучи причетним до ДТП, водій ОСОБА_1, залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди,чим порушив вимоги п. 2.10. ПДР У країни. Слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Шматко Р.О., розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000450 від 11 березня 2017 року за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, виділив матеріали для притягнення до адміністративної відповідальності так як в ході досудового слідства встановлено що гр. ОСОБА_1 після вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди не пред'явив реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, крім того, відповідно до довідки наданої Територіальним сервісним центром №1243 ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував взагалі. Відповідно до пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р., водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії,реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власникам наземних транспортних засобів. Він, відповідача, представився згідно з п. ст.18 Закону України "Про Національну поліцію". Переконавшись, що вимоги ст. 278 КУпАП виконані та керуючись ч.2 ст. 36 КУпАП, а саме якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Далі перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. Також були зачитані позивачу його права які зазначені у ч.1 ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власникам наземних транспортних засобів страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу п.21.4 ст. 21 Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Зазначає, що позивач був ознайомлений з постановою слідчого про виділення матеріалів для притягнення до адміністративної відповідальності від 05.04.2017 року. Отримавши інформацію щодо скоєння адміністративного правопорушення, інспектор патрульної поліції повинен на нього відреагувати згідно чинного законодавства. Під час розгляду справи ніяких клопотань від позивача не надходило, що також підтверджується позовною заявою. Вказує, що після з'ясування усіх фактичних даних було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст.126 КУпАП,а саме, що позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи при собі реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також позивач керував транспортним засобом, не маючи права керувати таким транспортним засобом, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Зазначає, що за результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення -штраф у розмірі 510 грн., шляхом винесення постанови. Наполагає, що позивачу було роз'яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. Згідно ч.2 ст.291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення,або про відмову в її отриманні. Щодо того, що не склав протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, то цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення, а тому вважає, що складати протокол я не мав повноважень. Твердження про порушення вимог ст.245 КУпАП вважає необґрунтованим, так як під час розгляду справи були з'ясовані усі обставини справи шляхом опитування, аналізу отриманих фактів.

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені наступні письмові докази: постанова (а.с.5), відповідь (а.с.17), постанова про виділення матеріалів (а.с.31), повідомлення (а.с.33), обвинувальний акт (а.с.43-47).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає допустимими доказами постанову (а.с.5), запит (а.с.17), постанову про виділення матеріалів (а.с.31), повідомлення (а.с.33), обвинувальний акт (а.с.43-47), які добуті з дотриманням вимог КАС України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає належними доказами постанову (а.с.5) та постанову про виділення матеріалів (а.с.31), так як вони стосується факту та підстав накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає належними доказами запит (а.с.17) та повідомлення (а.с.33), так як вони стосується наявності або відсутності у позивача права керувати транспортним засобом.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає неналежним доказом обвинувальний акт (а.с.43-47), так як він ані прямо, ані непрямо, не стосується обставин, що підлягають доказуванню.

На підставі ст. 86 КАС України, оцінивши з точки зору достатності та взаємозв'язку безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно досліджені докази, суд вважає встановленими наступні обставини. При цьому суд керується вимогами ст.71 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

5 квітня 2017 року слідчим була винесена постанова про виділення з кримінального провадження матеріалів для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 При цьому в постанові було зазначено, що так як в ході досудового слідства встановлено що ОСОБА_1 після вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди не пред'явив реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не отримував посвідчення водія.

Вказана постанова надійшла до Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі 1 червня 2017 року.

14 квітня 2017 року інспектором винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 510 грн. Як зазначив інспектор, позивач 4 березня 2017 року, керуючи на вул. Мусорського у м. Кривому Розі, не маючи права на керування таким транспортним засобом та не маючи при собі реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При складанні оскаржуваної постанови позивач зазначив, що не згоден з нею.

8 червня 2017 року Управлінню патрульної поліції в м. Кривому Розі було повідомлено Територіальним сервісним центром №1243 про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

При вирішенні справи, суд керується вимогами КУпАП.

Як передбачено ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в в'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом,

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є

будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні; ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, іншими документами; обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1853 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 126 КУПАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Частиною другою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

На думку суду відповідач на виконання вимог ст.ст. 7, 245, 251 КУпАП був зобов'язаний зібрати докази на підтвердження тих обставин, що позивач не пред'явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування та не мав посвідчення водія відповідної категорії.

Постанова слідчого, на переконання суду, не могла бути для інспектора таким доказом, так як з її змісту не вбачається, що будь коли, будь які посадові особи вимагали позивача пред'явити для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс.

Також суд враховує, що на час винесення оскаржуваної постанови, 14 квітня 2017 року до Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі постанова слідчого не надходила, а надійшла лише 1 червня 2017 року.

Також суд враховує, що повідомлення Територіального сервісного центру №1243 про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, було направлено Управлінню патрульної поліції в м. Кривому Розі 8 червня 2017 року.

Таким чином, на час винесення оскаржуваної постанови інспектор не мав будь яких належних доказів про те, що позивач не пред'явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування та не мав посвідчення водія відповідної категорії.

Також суд вважає, що отримавши незгоду з постановою, інспектор повинен скласти протокол про адміністративне правопорушення, але цього не зробив.

На переконання суду інспектор при розгляді справи про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, в порушення ст.245 КУпАП не дотримався всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин.

Тому суд приходить до переконання, що відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, діяв всупереч вказаним вимогам КУпАП, винесена ним постанова є незаконною, протиправною та підлягає скасуванню.

При цьому суд також враховує, що відповідач не довів правомірність прийняття ним оскаржуваної постанови.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.10 КАС України, відповідно до якої усі учасники адміністративного процесу є рівними, та ст.11 КАС України, у відповідності до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що у позовні вимоги належить задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст.7, 126, 245, 251, 258 КУпАП, ст. ст. 6, 10, 86, 94, 128, 158, 161, 162, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора відділу розшуку та опрацювання ДТП управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Терлецького Ігоря Вікторовича - задовольнити повністю.

Постанову від 14 квітня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1,2 ст.126 КУпАП визнати незаконною, протиправною та скасувати.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов