Справа № 334/3324/17
Суддя: Баруліна Т. Є.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 12.07.2017
Справа № 334/3324/17
Провадження № 2-а/334/394/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого: судді - Баруліної Т.Є.

при секретарі Лапі М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону 1 УПП в м. Запоріжжя Петрів Олександра Юрійовича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до інспектора роти №2 батальйону 1 УПП в м. Запоріжжя Петрів О.Ю. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. В позові зазначив, що 16.05.2017 р. близько 15 год. 20 хв. він рухався на автомобілі НОМЕР_1 на перехресті вул. Миру та пр. Соборний був зупинений інспектором поліції Петрів О.Ю. з невідомих йому причин, який виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП, штраф у розмірі 255 грн.

Позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №578051 від 16.05.2017р.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, та просить його задовольнити.

Відповідач надав письмові заперечення з доказами порушення позивачем вимог дорожнього знаку 5.16 «Рух по смугам» ПДР України, та відеозапис правопорушення.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Згідно ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Судом встановлено, що 16.05.2017 року інспектор поліції УПП м. Запоріжжя Петрів О.Ю, було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АР №578051 від 16.05.2017р., якою визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. У постанові зазначено, що 16.05.2017.р. водій ОСОБА_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах». та повернув на перехресті ліворуч при дозволеному напрямку тільки прямо.

Відповідно до ст.ст.69, 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно вимог Знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

У якості доказу відповідачем суду надано відеофіксація правопорушення, яка оглянута у присутності представника позивача. З запису відеофіксації вбачається, що позивач здійснив поворот ліворуч на перехресті вул. Миру та пр. Соборний, хоча знак вказує тільки рух прямо, чим порушив ПДР України.

Суд не враховує посилання позивача на те, що він не порушував ПДР України з урахуванням дорожньої обстановки, оскільки ним не представлено доказів, які спростовують обставини, викладені інспектором поліції в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, тому суд вважає доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП не обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Суд вважає правомірними, обґрунтованими та законними дії інспектора поліції по складенню постанови за адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки інспектор діяв у межах своїх повноважень при складанні постанови, було проведено відеофіксацію порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України та накладено адміністративний штраф у межах санкції ч.1 ст.122 КУпАП.

На думку суду, підстави незгоди з притягненням до адміністративної відповідальності, висунуті позивачем, свідчать про спробу позивача уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином судом не встановлено жодних неправомірний дій зі сторони відповідача, та відсутність доказів на підтвердження позиції позивача, тому відсутні законні підстави для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 69, 70, 71, 158-163 КАС України, ст..ст. 268, 280, 288, 289, 293 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону 1 УПП в м. Запоріжжя Петрів Олександра Юрійовича про скасування постанови - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів в моменту її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції.

Суддя: Баруліна Т. Є.