Справа № 815/6057/16
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/6057/16

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів : Димерлія О.О.

Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи комунальне підприємство «Визирське джерело», Визирська сільська рада Лиманського району Одеської області, про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

15.11.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи комунальне підприємство «Визирське джерело», Визирська сільська рада, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог від 16.01.2017 року, просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови у задоволенні заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населених пунктів);

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населених пунктів);

- скасувати наказ №15-10246/13-16-СГ від 29.11.2016 року, виданий Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області на ім'я КП «Визирське джерело» Визирської сільської ради про надання дозволу КП «Визирське джерело» Визирської сільської ради на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 90,00 га, із цільовим призначенням - для створення громадського пасовища.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2017 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, 31.05.2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, обґрунтовану неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також не повним з'ясуванням судом обставин справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що відповідач, відмовляючи у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, не зазначив жодної з підстав для такої відмови, передбачених статтею 118 Земельного кодексу України.

На підставі викладеного, апелянтом ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2017 року та ухвалення нової постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть учать у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2, військовослужбовець Збройних Сил України, учасник АТО, відповідно до Закону України від 22.10.1993 року №3552-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року № 898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками», 04.10.2016 року звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, як учаснику АТО, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території, яка належить Визирській сільській раді Лиманського району Одеської області (за межами населеного пункту).

04.11.2016 року позивач отримав від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області лист від 04.11.2016 року за № П-14887/0-6197/6-16 з відмовою в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, мотивованою тим, що на виконання доручення Віце-Прем'єр-Міністра-Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 08.10.2014 року №37732/0/1-14, рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014 року №2/1, Головним управлінням здійснюється направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі згоди на розроблення документації із землеустрою. За результатами розгляду звернення Визирською сільською радою прийнято рішення від 28.10.2016 №321-VII про відмову у погоджені питання про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв'язку з тим, що земельна ділянка, яка вказана на графічних матеріалах доданих позивачем до клопотання, входить в земельний масив, який використовується мешканцями села, як громадські пасовища та на теперішній час сільською радою вживаються заходи для оформлення за громадою права постійного користування.

Не погоджуючись з вказаною відмовою ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, виходив з того, що Головне управління Держгеокадастру в Одеській області діяло у спосіб та в межах наданих йому повноважень, з дотриманням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 вказаної статті Кодексу встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно вимог п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №15, державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року №333 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 року за №1391/29521), Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Підпунктом 13 пункту 4 вказаного Положення передбачено, що Головне управління, відповідно до покладених на нього завдань, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

За правилами п. 8 цього ж Положення Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

З наведеного вбачається, що Головне управління Держгеокадастру в Одеській області має виключні повноваження на вирішення питання щодо надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності.

При цьому, колегія суддів зазначає, що наведеними положеннями чинного законодавства чітко визначені, як підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем дозволу зацікавленим громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так і чітко визначені для відповідача порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні такого дозволу, а так само і форма прийнятих відповідних рішень.

Так, за результатами розгляду відповідного клопотання громадянина, зацікавленого в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, відповідач у місячний строк повинен або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки або надати відмову у наданні такого дозволу.

Проте, така відмова повинна бути вмотивована, оформлена належним чином та прийнята виключно з підстав, встановлених ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України, а саме: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, позивач в даному випадку звернувся саме до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із клопотанням, в порядку ст. 118 Земельного кодексу України, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, як учаснику АТО, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області.

Проте, за наслідком розгляду такого клопотання відповідачем позивачу був направлений лист від 04.11.2016 року № П-14887/0-6197/6-16 «Про надання відповіді», без прийняття будь-якого рішення.

У наведеному листі зазначено, що Головне управління Держгеокадастру в Одеській області відмовляє у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Однак, у ньому не зазначено жодної з підстав, що встановлені ст. 118 Земельного кодексу України, для відмови особі у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

У направленому позивачу листі відповідач послався лише на те, що на виконання доручення Віце-Прем'єр - Міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 08.10.2014 року № 37732/0/1-14, рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014 № 2/1, Головним управлінням здійснюється направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі згоди на розроблення документації із землеустрою. Рішенням Визирської сільської ради від 28.10.2016 року № 321-VII відмовлено у погоджені питання про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою.

В свою чергу, колегія суддів наголошує, що саме до повноважень Головного управління Держгеокадастру в Одеській області відноситься вирішення питання щодо передачі зацікавленим громадянам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності та сама процедура регламентується приписами Земельного кодексу України.

Таким чином, сам факт направлення відповідачем на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі згоди на розроблення документації із землеустрою та, відповідно, само по собі рішення сільської ради про відмову у погодженні питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки це суперечать ст. 118 Земельного кодексу України.

Колегія суддів наголошує, що положення ст.ст. 118, 122 Земельного кодексу України надають саме відповідачу повноваження на вирішення питання щодо надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності та зобов'язують вмотивувати відмову у наданні такого дозволу, а також визначаються підстави, з яких така відмова, може бути прийнята.

Однак, такі вимоги Земельного кодексу України Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області не дотримано.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.06.2016 року Визирською сільською радою Лиманського району Одеської області прийнято рішення № 204-VІІ (зі змінами), про створення на земельній ділянці громадських пасовищ та зобов'язано комунальне підприємство «Визирське джерело» звернутись до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення відповідного проекту землеустрою. Клопотання наразі перебуває на розгляді у Головному управлінні Держгеокадастру в Одеській області.

11.05.2016 року до Визирської сільської ради за вх. №162/02-15 звернулась з депутатським зверненням депутат 7-го скликання Козьміна О.В. щодо майбутнього сільського життя та можливості ведення подвірного господарства. Це звернення було подано на підставі прохання жителів с. Визирка.

Враховуючи звернення депутата Визирської сільської ради та факту відсутності пасовищ в межах села Визирка, з метою створення громадського пасовища, керуючись частиною 2 статті 34 Земельного кодексу України, сільрадою 02.06.2016 року прийнято рішення №204- VІІ про створення громадського пасовища на території Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтованою площею 90.00 га з одночасною передачею земельної ділянки до комунальної власності.

30.06.2016 року рішенням № 226-VІІ «Про внесення змін до рішення Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 02.06.2016 року № 204-VІІ «Про розгляд депутатського звернення депутата Козьміної О.В.» було зобов'язано комунальне підприємство «Визирське джерело» Визирської сільської ради звернутись до Держгеокадастру з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки для створення громадського пасовища на території Визирської сільської ради (за межами с. Визирка), орієнтованою площею 90,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

На підставі рішень сільської ради (рішення від 02.06.2016 р. № 204- VІІ «Про розгляд депутатського звернення депутата Козьміної О.В.», рішення від 30.06.2016 року №226-VІІ «Про внесення змін до рішення Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 02.06.2016 року №204-VІІ «Про розгляд депутатського звернення депутата Козьміної О.В.»), КП «Визирське джерело» 05.07.2016 року за вих. №52/1 надіслало на адресу відповідача клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки, орієнтованою площею 90.00 га для створення громадського пасовища із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться на території Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами с.Визирка).

Також, відповідний лист був надісланий і Визирською сільською радою 10.08.2016 року за вих. №02-17/864 з проханням посприяти в надані дозволу КП «Визирське джерело» щодо розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки.

КП «Визирське джерело» зазначено цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри, додані графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

29.11.2016 року ГУ Держгеокадастру в Одеській області виданий дозвіл № 15-10246/13-16-СГ на ім'я КП «Визирське джерело» Визирської сільської ради про надання дозволу КП «Визирське джерело» Визирської сільської ради на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 90,00 га, із цільовим призначенням - для створення громадського пасовища.

Колегія суддів зазначає, що посилаючись в листі від 04.11.2016 року №П-14887/0-6197/6-16 на рішення Визирської сільської ради від 02.06.2016 року № 204-VІІ (зі змінами) про створення на земельній ділянці пасовищ, Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області не визначено чи стосується воно земельної ділянки, щодо отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою відносно якої клопоче позивач, та в якому розмірі. Відповідач вказав лише про наявність рішення сільської ради відповідних реквізитів про створення пасовищ, а тому такі посилання є безпідставними.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача, що ним наведені у запереченні на адміністративний позов, про те, що земельна ділянка, щодо якої звернувся ОСОБА_2, не зарезервована для забезпечення потреб військовослужбовців - учасників АТО, оскільки відмова позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою мотивована іншими підставами, а тому вказані доводи не можуть бути оцінені судом під час розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відмова Головного управління Держгеокадастру в Одеській області у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, оформлена у вигляді листа, не відповідає нормам чинного законодавства, прийнята з порушенням встановлених правил та процедури.

Відповідач, відмовляючи в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у формі листа «Про надання відповіді», фактично прийняв акт індивідуальної дії, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню саме шляхом визнання такої відмови протиправною.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови у задоволенні заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не підлягають задоволенню, оскільки самій відмові судом надано правову оцінку, тоді як визнання відмови протиправною не потребує визнання протиправними дій щодо такої відмови, з врахуванням того, що вчинення відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, наведених дій є способом реалізації наданої йому компетенції.

Також, колегія суддів доходить висновку, що не підлягають задоволенню і вимоги ОСОБА_2 в частині скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №15-10246/13-16-СГ від 29.11.2016 року про надання дозволу КП «Визирське джерело» Визирської сільської ради на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 90 га, із цільовим призначенням - для створення громадського пасовища, оскільки однією з обов'язкових умов для скасування акту органу державної влади є порушення, у зв'язку з його прийняттям, прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

При оскарженні наданого відповідачем третій особі дозволу на розроблення проекту землеустрою, позивач зазначає про порушення відповідачем його інтересу та наголошує, що він звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області раніше з таким дозволом, аніж третя особа.

Проте, такі доводи апелянта спростовуються наявною в матеріалах справи копією клопотання третьої особи про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, з якого вбачається, що таке клопотання зареєстровано відповідачем 08.08.2016 року, тоді як ОСОБА_2 звернувся зі своїм клопотанням 04.10.2016 року .

Більше того, КП «Визирське джерело» отримало дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 90 га, а позивачем визначена площа бажаної земельної ділянки лише у розмірі 2 га.

Будь-яких тверджень про невідповідність оскаржуваного дозволу вимогам чинного законодавства в момент його прийняття апелянтом не наведено та не підтверджено належними і допустимими доказами.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції, також, не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_2 про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області, оскільки адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не повинен втручатись у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог прав осіб, що звертаються до суб'єктів владних повноважень, без порушень принципу розподілу влади.

Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України, відноситься до виключних повноважень центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що відмова відповідача у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, з підстав викладених у листі, підлягає визнанню протиправною із зобов'язанням Головного управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути подане позивачем клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

При цьому, колегія суддів зазначає, що надання суб'єктом владних повноважень відмови з аналогічних підстав, що перевірялися у межах розгляду даної судової справи, буде вважатися неналежним виконанням судового рішення та нестиме негативні наслідки, передбачені чинним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постановлене судове рішення, на підставі ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру в Одеській області у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, викладену у листі від 04.11.2016 року № П-14887/0-6197/6-16.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 04.10.2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населених пунктів).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко