Справа № 522/7472/17
Суддя: Ільченко Н. А.
Дата ухвалення: 2017-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/7472/17
Провадження № 2-а/522/1699/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:

Головуючого судді Ільченко Н.А.

При секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа: ОСОБА_2, про визнання протиправним і скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до Одеської міської ради, третя особа: ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення Одеської міської рад від 24.12.2014 року №6027-VІ «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині п. 16 надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м.Одеса, пр-т Свободи, 103, із цільовим призначенням: для будівництва індивідуальних гаражів.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що дозвіл ОМР на розробку проекту землеустрою наданий незаконно, оскільки в результаті надання такого дозволу грубо порушуються п. 3.23* ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень, затверджених наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 року №44 та порушується його право на приватизацію земельної ділянки, що знаходиться під належним йому будинком №109-а по пр-ту Свободи в м.Одесі та необхідна для його обслуговування, оскільки в разі передання у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки, це зробить неможливим організувати нормативний проїзд до будинку, що є необхідним згідно п. 2.3. ДБН В2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення.», затверджених наказом Держбуду України від 18.05.2005 року №80.

Також, позивач зазначає, що між ним та ОСОБА_2 існує невирішений спір щодо прав на земельну ділянку, на яку ОМР, з порушенням норм чинного законодавства та його прав, було надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо її відведення.

Крім того, позивач вказує, що за наявності діючого рішення ОМР від 24.12.2014 року №6027-VІ ОСОБА_2 вправі замовити (якщо не замовила) розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, погодити його в Управлінні архітектури та містобудування Одеської міської ради, та в Управлінні Держгеокадастру в м.Одесі Одеської області, що передбачено ст. 186-1 ЗК України, а ОМР на підставі свого рішення затвердити його і передати спірну ділянку у власність ОСОБА_2.

13.07.2017 року представник позивача звернувся до суду із письмовою заявою про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішення Одеської міської ради від 24.12.2014 року №6027-VI «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині п. 16 надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м.Одеса, пр-т Свободи, 103, із цільовим призначенням: для будівництва індивідуальних гаражів;

- заборони Управлінню архітектури та містобудування Одеської міської ради погоджувати проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою: м.Одеса, пр-т Свободи, 103, із цільовим призначенням: для будівництва індивідуальних гаражів;

- заборони Управлінню Держгеокадастру в м.Одесі Одеської області погоджувати проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою: м.Одеса, пр-т Свободи, 103, із цільовим призначенням: для будівництва індивідуальних гаражів;

- заборони Одеській міській раді приймати рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, пр-т Свободи, 103, із цільовим призначенням: для будівництва індивідуальних гаражів, та передачу її у власність ОСОБА_2.

В обґрунтування доводів даної заяви позивач зазначає, що оскільки йому невідомо чи складено проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки та чи погоджено його у відповідних органах вважає за необхідне просити суд забезпечити позов. Крім того, вказує, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, тим більше, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів (проект землеустрою буде погоджено та затверджено, а сама земельна ділянка передана у власність ОСОБА_2С.), а для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат (оскаржувати в судовому порядку інші рішення ОМР і набуття права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку тощо).

Також, представник позивача зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідним, оскільки є очевидні ознаки протиправності оскаржуваного рішення ОМР.

Згідно ч. 1 ст. 118 КАС України, клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

В розумінні наведеної норми закону, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд зазначає, що позивачем не надано будь - яких доказів в обґрунтування підстав щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, не надано доказів, які б свідчили про існування небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Суд вважає, що позивачем обраний невірний шлях забезпечення позову, оскільки зупиненням дії рішення Одеської міської ради від 24.12.2014 року №6027-VI «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині п. 16 надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м.Одеса, пр-т Свободи, 103, із цільовим призначенням: для будівництва індивідуальних гаражів; забороною Управлінню архітектури та містобудування Одеської міської ради погоджувати проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою: м.Одеса, пр-т Свободи, 103, із цільовим призначенням: для будівництва індивідуальних гаражів; забороною Управлінню Держгеокадастру в м.Одесі Одеської області погоджувати проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою: м.Одеса, пр-т Свободи, 103, із цільовим призначенням: для будівництва індивідуальних гаражів; забороною Одеській міській раді приймати рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, пр-т Свободи, 103, із цільовим призначенням: для будівництва індивідуальних гаражів, та передачу її у власність ОСОБА_2, судом фактично вирішується спір між сторонами по суті до набуття чинності рішення суду у цій справі, суд фактично вирішить позовну вимогу на період розгляду справи. Таким чином, суд вийде за межі підстав забезпечення позову, передбачених ч. 1 ст. 117 КАС України, та вирішить позовні вимоги на період дії ухвали про забезпечення позову.

Оцінюючи докази у їх сукупності та приймаючи до уваги, що позивачем не було доведено у встановленому законом порядку факту необхідності вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а застосування забезпечення позову обмежено приписами статті 117 КАС України, а саме вказана процесуальна дія застосовується тоді, коли існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, суд дійшов висновку, що клопотання про забезпечення адміністративного позову задоволенню не підлягає.

З огляду на вказане, керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову по справі №522/7472/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа: ОСОБА_2, про визнання протиправним і скасування рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м.Одеси.

Згідно з частиною третьою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.А. Ільченко

14.07.2017