Справа № 808/46/17
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2017 року справа № 808/46/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.,

за участі представника позивача Нєчаєвої В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у справі № 808/46/17 за позовом Приватного підприємства «Наукове Промислово-комерційне об'єднання «ТАТА» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 30.12.2016 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області № від 18.02.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на момент порушення позивачем строку реєстрації податкових накладних повинна застосовуватись стаття 120-1 ПК України, в редакції на момент вчинення такого порушення, тобто жовтень - грудень 2015 року. Отже, контролюючий орган міг застосовувати штрафні санкції передбачені статтею 120-1 ПК України (до 01.01.2016) лише у відповідності до порядку застосування штрафних санкцій, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, натомість, такого порядку не існувало.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області № від 18.02.2016 року про нарахування Приватному підприємству «Наукове Промислово-комерційне об'єднання «ТАТА» штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість у розмірі 31213,07 грн..

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - Приватне підприємство «Наукове Промислово-комерційне об'єднання «ТАТА» є юридичною особою (код 19264196), перебуває на обліку в податковому органі, зареєстрований платником податку на додану вартість за №11640418 від 17.07.1997 року.

Відповідач - Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС є суб'єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області (на теперішній час Запорізька об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Запорізькій області) проведено камеральну перевірку податкової звітності ПП НПКО «ТАТА» з податку на додану вартість за грудень 2015 року, за результатами якої 04.02.2016 року складено акт № 258/08-27-15-01/19264196 (а.с.11-14).

Висновками акту перевірки встановлено недотримання підприємством вимог абз.11 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України в частині порушення термінів реєстрації податкових накладних, період складання: жовтень, листопад, грудень 2015 року.

На підставі вказаного акту перевірки 18.02.2016 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 31213,07 грн. (а.с.10)

Позивач не погодився з таким рішенням контролюючого органу та оскаржив його до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що на момент порушення позивачем терміну реєстрації податкових накладних у жовтні-грудні 2015 року повинна застосовуватися ст.120-1 ПК України в редакції, чинній на момент вчинення такого порушення, тому контролюючий орган міг застосувати штрафні санкції передбачені ст.120-1 ПК України (до 01.01.2016 року) лише у відповідності до порядку застосування штрафних санкцій, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Станом на момент вчинення порушення позивачем (жовтень-грудень 2015 року), порядку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, на підставі якого контролюючим органом застосувалися б штрафні санкції, визначені ст.120-1 ПК України не існувало.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пп.75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Оскільки дата реєстрації податкових накладних є складовою частиною даних Єдиного реєстру податкових накладних, то питання своєчасності такої реєстрації можуть бути предметом камеральної перевірки.

Позивачем не оскаржувався порядок призначення та проведення камеральної перевірки.

Відповідно до абзаців 1-3 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладу, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільненні від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Положеннями пункту 201.10 статті 201 ПК України (в редакції станом на час виникнення спірних відносин) також передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Як зазначено вище та підтверджується матеріалами справи, в ході перевірки працівниками відповідача виявлено порушення позивачем вимог п.201.10 ст.201 ПК України в частині додержання граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцю-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем факт порушення термінів реєстрації податкових накладних не заперечується.

Згідно пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України (в редакції чинній до 01.01.2016 року) порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених ст.201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Водночас пункт 120-1.3 статті 120-1 ПК України в період до 01.01.2016 року передбачав, що порядок застосування штрафних санкцій, передбачених цією статтею, затверджується органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, Законом України від 24.12.2015 року №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» (набрав чинності з 01.01.2016 року) внесені зімни до статті 120-1 ПК України, якими виключено п.120-1.3 ПК України, а разом з ним вимога про обов'язкове застосування контролюючим органом порядку застосування штрафних санкцій, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, виключено.

Із вказаного слідує, що порушення термінів реєстрації податкових накладних та відповідальність за таке порушення у вигляді штрафу були закріплені в ПК України як до 01.01.2016 року, так і після цієї дати.

Таким чином, контролюючі органи з 01.01.2016 року лише не повинні дотримуватись порядку притягнення до такої відповідальності. Водночас скасування такого обов'язку контролюючого органу не означає, що притягнення платника податків у 2016 році до відповідальності за порушення термінів реєстрації податкових накладних у 2015 році є зворотною дією ПК України у часі, як помилково зазначав позивач, та з чим погодився суд першої інстанції.

Відтак, відповідач з 01.01.2016 року, в тому числі і на час проведення перевірки та прийняття спірного рішення, мав право притягувати платників податків до відповідальності на підставі статті 120-1 ПК України за порушення термінів реєстрації податкових накладних, без врахування порядку, який раніше був передбачений пунктом 120-1.3 статті 120-1 ПК України.

Крім того колегія суддів апеляційної інстанції зауважує на тому, що зміна порядку застосування штрафних санкцій ніяким чином не погіршує становище платника податків, оскільки сам по собі порядок являє собою лише алгоритм застосування вказаних санкцій, тоді як погіршенням становища платника податку на додану вартість є запровадження принципово нових розмірів штрафів, більших від попередніх, або взагалі запровадження нового виду відповідальності, якого раніше не існувало. В частині ж процедури притягнення особи до відповідальності, контролюючий орган повинен застосовувати той порядок, який діє саме станом на час такого притягнення, тобто в даному випадку - станом на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Запорізькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області доведено правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення № від 18.02.2016 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст.202 КАС України є підставою для скасування рішення першої інстанції з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у справі № 808/46/17 задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у справі № 808/46/17 скасувати.

В задоволенні позову Приватного підприємства «Наукове Промислово-комерційне об'єднання «ТАТА» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

В повному обсязі постанову складено 19 липня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак