Справа № 175/4558/16-а
Суддя: Ребров С. О.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/4558/16-а
Провадження № 2-а/175/106/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2017 року смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого – судді Реброва С.О.,
за участю секретаря – Пренко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування окремого положення рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, –
Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування окремого положення рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області. В якій просить визнати протиправним та скасувати п. 1 рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області № 499 від «19» жовтня 2016 р. в частині заборони торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в листопаді 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» отримало від виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області рішення № 499 від «19» жовтня 2016 року Про погодження цілодобового режиму роботи магазину «Продукти-744», розташованого по вул. Героїв Чорнобиля (Красіна), №2 м. Коростеня. В резолютивній частині рішення зазначається: «1. Погодити товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» цілодобовий режим роботи магазину «Продукти-744», розташованого по вул. Героїв Чорнобиля (Красіна), №2 м. Коростеня, крім торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом».
Позивач вважає, що пункт 1 рішення № 499 від 19.10.2016 р. Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області Про погодження цілодобового режиму роботи магазину «Продукти-744», розташованого по вул. Героїв Чорнобиля (Красіна), №2 м. Коростеня, в частині заборони торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом має бути визнане судом протиправним та скасованим, з огляду на наступне.
Статтею 15 Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Позивач вважає, що орган місцевого самоврядування може заборонити або обмежити споживання і продаж алкогольних напоїв лише на час проведення масових заходів, а не взагалі, як зазначено в оскаржуваному рішенні. Жодним законодавчим актом не визначено повноважень органа місцевого самоврядування щодо обмеження місць продажу алкогольних і слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів. Серед повноважень міських рад відсутні повноваження щодо встановлення обмежень у здійснені торгівлі. Додатково, позивач зазначає, що у відповідності до ст. 42 Конституції України, кожен має право на підприємницьку діяльність. В свою чергу, оскаржуваним Рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради № 499 від «19» жовтня 2016 р. порушуються права осіб, які отримали відповідний дозвіл (ліцензію) на реалізацію алкогольних напоїв, здійснювати свою діяльність в межах вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Питання обмеження торгівлі (реалізації) алкогольними напоями є предметом законодавчого регулювання та реалізовується виключно парламентом шляхом прийняття законодавчого акту, оскільки жодним законодавчим актом не визначено повноважень органу місцевого самоврядування поло встановлення постійних часових обмежень щодо торгівлі (реалізації) алкогольних і слабоалкогольних напоїв.
Таким чином, виконавчий комітет Коростенської міської ради Житомирської області приймаючи оскаржуване рішення № 499 від «19» жовтня 2016 р. в частині заборони реалізації алкогольних напоїв, вийшов за межі наданих йому Законом повноважень, що призвело до істотного порушення прав Позивача, а також суб'єктів господарювання, що мають право на реалізацію алкогольних напоїв, тому вказане рішення слід визнати протиправним та скасувати.
До початку судового засідання представник позивача надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд адміністративний позов задовольнити.
До початку судового засідання представник відповідача надала суду заперечення на позов та просила у задоволенні позову відмовити, справу розглянути без її участі.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що виконавчий комітет Коростенської міської ради Житомирської області своїм рішенням № 499 від «19» жовтня 2016 року «Про погодження цілодобового режиму роботи магазину «Продукти-744», розташованого по вул. Героїв Чорнобиля (Красіна), №2 м. Коростеня», вирішив п.1 погодити товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» цілодобовий режим роботи магазина «Продукти-744», розташованого по вул.Героїв Чорнобиля (Красіна), №2 м. Коростеня, крім торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом. п.2 Відповідальність за дотримання правил торгівлі та громадського порядку у вище зазначеному закладі та біля нього покласти на товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет».
Згідно з п.п.1, 2 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України, та ст.ст. 10, 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Згідно з частинами 1, 3 ст.140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється в межах Конституції законів України в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, а саме: особам, які не досягли 18 років; у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров'я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв; у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій; у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі); з торгових автоматів; на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива); поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар); у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет; з рук; у невизначених для цього місцях торгівлі.
Статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» на час проведення масових заходів сільські, селищні та міські ради в межах відповідної адміністративної території можуть заборонити або обмежити споживання пива (крім пива у пластиковій тарі), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та куріння тютюнових виробів.
Так, ст.15 вказаного Закону встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій, які видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання. Жодних часових обмежень щодо реалізації слабоалкогольних та алкогольних напоїв цим законом не встановлено.
Частиною 2 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що «...2. Споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час та на вільне використання електронних платіжних засобів з урахуванням режиму роботи та обов'язкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України...».
Відповідно до ч. 4 ст. 23 Господарського кодексу України незаконне втручання органів та посадових осіб місцевого самоврядування у господарську діяльність суб'єктів господарювання забороняється. Не допускається видання правових актів органів місцевого самоврядування, якими встановлюються не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів (послуг) на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць.
Згідно ст.43 Господарського кодексу України підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом. Загальними гарантіями прав підприємців, як передбачено ст.47 Господарського кодексу України, є державна гарантія рівних прав та рівних можливостей, незалежно від обраних ними організаційних форм підприємницької діяльності.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, зокрема, визнаються: заборона або перешкоджання створенню нових підприємств чи здійснення підприємництва в інших організаційних формах у будь-якій сфері діяльності, а також встановлення обмежень на здійснення окремих видів діяльності, на виробництво, придбання чи реалізацію певних видів товарів; надання окремим суб'єктам господарювання або групам суб'єктів господарювання пільг чи інших переваг, які ставлять їх у привілейоване становище стосовно конкурентів, що призводить або може призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції; дія, внаслідок якої окремим суб'єктам господарювання або групам суб'єктів господарювання створюються несприятливі чи дискримінаційні умови діяльності порівняно з конкурентами; дія, якою встановлюються не передбачені законами України заборони та обмеження самостійності підприємств, у тому числі щодо придбання чи реалізації товарів, ціноутворення, формування програм діяльності та розвитку, розпорядження прибутком.
Стаття 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачає заборону вчинення антиконкурентних дій органами влади, органами місцевого самоврядування. Прийнявши вказане рішення відповідач порушив право позивача, який отримав відповідний дозвіл (ліцензію) на реалізацію алкогольних напоїв, здійснював свою діяльність в межах вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Відповідно до пп. 4 п. «б» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.
За змістом вказаної норми виконавчі органи рад мають повноваження за погодженням з власниками встановлювати режим роботи об'єктів сфери обслуговування.
Проте, вказане повноваження стосується встановлення (лише за погодженням з власником) саме режиму роботи самого об'єкта сфери обслуговування, тобто розподілу робочого часу протягом відповідного календарного періоду (дня, тижня, місяця, року), але не встановлення заборони чи обмеження на продаж певних товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час та на вільне використання електронних платіжних засобів з урахуванням режиму роботи та обов'язкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.
Згідно з ч. 1 ст.19, ч. 3 ст. 18 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству.
Органам державної влади та органам місцевого самоврядування, їх посадовим особам забороняється приймати акти та вчиняти дії, які усувають конкуренцію або необґрунтовано сприяють окремим конкурентам у підприємницькій діяльності, чи запроваджують обмеження на ринку, не передбачене законодавством.
Відповідно до ч. 4 ст. 23, ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 43 Господарського кодексу України незаконне втручання органів та посадових осіб місцевого самоврядування у господарську діяльність суб'єктів господарювання забороняється. Не допускається видання правових актів органів місцевого самоврядування, якими встановлюються не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів (послуг) на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць.
Так, рішення Коростенської міської ради від 19 жовтня 2016 року № 499 «Про погодження цілодобового режиму роботи магазину «Продукти-744», розташованого по вул. Героїв Чорнобиля (Красіна), №2 м. Коростеня», в частині заборони торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом прийняте за відсутності відповідних повноважень, оскільки встановлює не передбачені законодавством України обмеження щодо обігу окремих видів товарів та послуг.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2016 року № 2а-24/10. Суд вважає, що у даній справі відсутні підстави для відступлення від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2016 року № 2а-24/10.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.
Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статі 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідач прийнявши п. 1 рішення № 499 від 19.10.2016 року «Про погодження цілодобового режиму роботи магазину «Продукти-744», розташованого по вул. Героїв Чорнобиля (Красіна), №2 м. Коростеня», щодо заборони торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом, діяв всупереч вимог діючого законодавства України, оскільки не наділений повноваженнями регулювати питання роздрібної торгівлі алкоголем в роздрібних торговельних мережах міста Коростеня, окрім закладів, що належать до комунальної власності в силу Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також за умови погодження такого питання з власниками підприємств, які реалізовують таку продукцію. Отже, п.1 рішення Коростенської міської ради від 19 жовтня 2016 року № 499 в частині заборони прийнятий за відсутності відповідних повноважень, оскільки встановлює не передбачені законодавством України обмеження щодо обігу окремих видів товарів та послуг, крім того Коростенська міська рада не має повноважень самостійно встановлювати постійну, а не на час проведення масових заходів, заборону продавати алкогольні, слабоалкогольні напої та тютюнові вироби, у тому числі на певних територіях чи у певні години доби, а отже п. 1 рішення Коростенської міської ради № 499 від 19.10.2016 року в частині заборони торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом не відповідає умовам діючого законодавства України.
Тому, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно до ч.1, п.1 ч. 3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.
При подачі адміністративного позову до суду позивачем сплачено судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 1378,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню дана сума судового.
Керуючись ст.2, ст.7, ст.10, ст.11, ст.17, ст.158, ст.159, ст.160, ст.161, ст.162, ст.163 КАС України, на підставі ст. 25, ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції» ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування окремого положення рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради № 499 від «19» жовтня 2016 року «Про погодження цілодобового режиму роботи магазину «Продукти-744», розташованого по вул. Героїв Чорнобиля (Красіна), №2 м. Коростеня» в частині заборони торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом.
Стягти з державних асигнувань Коростенської міської ради Житомирської області на користь ТОВ «АТБ-маркет» суму судового збору у розмірі 1378,00 грн.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Якщо суб’єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п’ятиденного строку з моменту отримання суб’єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.