Справа № 360/439/17-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 360/439/17-а Головуючий у 1-й інстанції: Унятицький Д.Є.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на постанову Бородянського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації, Бородянської районної державної адміністрації, Київської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації, Бородянської районної державної адміністрації, Київської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, у якому просила: визнати неправомірною відмову УСЗН Бородянської РДА у неприйнятті для підготовки подання райдержадміністрації для оформлення їй посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії відповідно до вимог п.1 ст.14 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати управління соціального захисту населення Бородянської РДА і Бородянську РДА прийняти у неї документи та направити для оформлення їй посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Зобов'язати Київську ОДА видати їй посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії відповідно до вимог п.1 ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні вимог позивача, при цьому вказує на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

Судом установлено, що ОСОБА_2 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1.

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ № 0769305, а також експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 28.02.2017 № 857/08, позивачеві встановлено 3 групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, яке пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС. Основний діагноз - рак правої молочної залози, ст. ІІ, кл.гр.ІІ, T2N1M0.

У лютому 2017 року позивач звернулася до УСЗН Бородянської районної державної адміністрації Київської області із заявою про отримання посвідчення особи, - яка постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії.

Листом від 28 лютого 2017 року №857/08 Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації відмовило позивачці у прийнятті документів, необхідних для оформлення посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, посилаючись на те, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року № 76-VIII внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю. У зв'язку із цим, починаючи з 01.01.2015 Департаментом соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації не приймаються подання райдержадміністрації на оформлення громадянам посвідчень постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа осіб потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Задовольняючи позов, суд попередньої інстанції мотивував своє рішення тим, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно, оскільки його отримання до 01.01.2015 відбулось правомірно, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не вплинули на статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, який було отримано до 01.01.2015.

Також суд зазначив, що виключення норм щодо «зони посиленого радіоекологічного контролю» не змінює наслідків шкідливого впливу радіоактивного опромінення, що особа зазнала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв'язку з чим отримала інвалідність, і саме цей вплив є підставою для віднесення особи до категорії потерпілих.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 11 цього Закону до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Матеріалами справи підтверджується, що на момент звернення із заявою про надання посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії позивач мав статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, про що свідчить копія посвідчення серії НОМЕР_1.

При цьому відповідачем не надано доказів того, що назване посвідчення вилучалося або визнавалося недійсним, або втратило чинність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи належать інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Статтею 12 названого Закону передбачено, що причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Наявними у справі доказами підтверджується, що позивачеві, який має статус потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії, з 16 лютого 2017 року встановлено IIІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

Відмовляючи у встановленні позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, відповідач посилався на Закон України від 28.12.2014 № 76-VІІІ "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", яким внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27.02.1991 № 791а-XII та, зокрема, зону посиленого радіоекологічного контролю, в тому числі і населений пункт, в якому проживала позивач, виключено з числа зон, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів вважає такий висновок відповідача помилковим і погоджується з позицією місцевого суду про те, що виключення із правового регулювання такої зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, як зона посиленого радіоекологічного контролю, мало наслідком лише скасування компенсацій та пільг особам, віднесеним до категорії 4, які були гарантовані державою до 01.01.2015. В той же час, жодних змін у правовому регулюванні статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не відбулось.

Крім того, виключення законодавцем з 01.01.2015 з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно, оскільки його отримання до 01.01.2015 відбулось правомірно, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не вплинули на статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, який було отримано до 01.01.2015.

Апеляційний суд відхиляє посилання скаржника на те, що позивач проходив огляд в МСЕК вже після набрання чинності Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VІІІ, оскільки на момент проходження огляду МСЕК позивач мав статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, який зберігається у нього довічно, якщо не буде змінений на іншу категорію.

Спираючись на ці ж висновки видаються нормативно необґрунтованими доводи відповідача про те, що дія посвідчення потерпілого категорії 4 позивача автоматично припинена з 01.01.2015.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 із змінами і доповненнями.

Абзацом третім пункту 10 цього Порядку передбачено, що видача посвідчень провадиться іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Відповідно до абзаців 4 та 9 пункту 10 вказаного Порядку посвідчення видаються інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п.10 вищевказаного Порядку рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Інших вимог щодо надання документів вказаний Порядок не містить, відтак до заяви додаються копії документів для встановлення особи, зокрема, паспорт та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, копія виписки-довідки МСЕК із експертним висновком та посвідчення потерпілого 4 категорії.

Як вбачається зі змісту листа УСЗН Бородянської РДА від 28 лютого 2017 року №857/08, відповідач жодним чином не заперечує, того, що позивачем були надані усі необхідні документи, передбачені Порядком.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає законним і обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову у частині вимог, заявлених до Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації щодо визнання протиправною відмови цього відповідача у прийнятті документів від ОСОБА_2 для оформлення посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, зобов'язання прийняти такі документи та зобов'язання Бородянської РДА підготувати та направити відповідне подання до Київської облдержадміністрації.

Аналогічна правова позиція випливає зі змісту постанови Вищого адміністративного суду м. Києва від 14.06.2016 у справі №К/800/35280/15.

Водночас, позовні вимоги про зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації розглянути подання та видати посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 задоволенню не підлягають, з огляду на передчасність цих вимог.

Так, у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права, при цьому КАС України не передбачено можливості вирішення спору на майбутнє. Як свідчать матеріали справи, Департамент подання від Бородянської РДА не отримував, будь-якого рішення у відношенні позивача не приймав, відповідно, його прав не порушував, а тому позов у цій частині підлягає залишенню без задоволення.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, прийнявши рішення у цій частині із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного її вирішення.

В іншій частині висновки суду першої інстанції ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та дотриманні норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню у частині.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на постанову Бородянського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації, Бородянської районної державної адміністрації, Київської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про зобов'язання Київської обласної державної адміністрації вирішити питання надання ОСОБА_2 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видати відповідне посвідчення - скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 у цій частині.

В іншій частині постанову Бородянського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст постанови виготовлено 20 липня 2017 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.