Справа № 754/141/17
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 754/141/17
Суддя доповідач Земляна Г.В.
У Х В А Л А

18 липня 2017 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Земляна Г.В., перевіривши апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою відповідач подав апеляційну скаргу.

При прийнятті апеляційної скарги до розгляду встановлено, що вона подана з порушенням строків, встановлених ч. 2 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зокрема надати вмотивоване клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження та документи на підтвердження цих обставин.

Копія ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року отримана апелянтом 24 травня 2017 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання ухвали від 18 травня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху на адресу суду від апелянта 01 червня 2017 року надійшло клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, вважаю, що останнє задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини другої ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова прийнята у відкритому судовому засіданні 30 березня 2017 року, представник відповідача був присутній в судовому засіданні та відповідно до наявної у справі розписки отримав вступну та резолютивну частину постанови (а.с.24).

Водночас відповідача повідомлено, що повний текст постанови буде виготовлено 04 квітня 2017 року.

Проте, з апеляційною скаргою апелянт звертається лише 05 травня 2017 року, тобто після закінчення 10-денного строку.

При цьому, подаючи клопотання про поновлення строку на апеляційнео оскарження судового рішення апелянт жодним чином не обґрунтовує та не мотивує його, а лише просить поновити строки звернення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Так, згідно ч. 2 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України, особи які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Необхідно зауважити, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і неухильно виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників адміністративного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Недобросовісним користуванням процесуальними правами можна вважати, зокрема, тривале невиконання вимог ухвали суду. Подібна практика спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та є проявом неповаги до суду.

Так як, апелянтом в клопотанні про поновлення пропущеного строку не наведено поважних причин пропуску строку, то вважаю, що підстави для поновлення строку відсутні, тому його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду задоволенню не підлягає, а у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити

Таким чином, вважаю, що відповідачем пропущено процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції встановлений ч. 2 ст. 186 КАС України без поважних причин.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження якщо вказані апелянтом підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними,

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 189, 190 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за апеляційною скаргою Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя

Київського апеляційного адміністративного суду Г.В.Земляна