Справа № 809/945/17
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2017 р. справа № 809/945/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Лучко О.О.,

за участю секретаря Волочій Л.І.,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1,

до відповідача: Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області,

про визнання протиправними та скасування наказів №818, 244 о/с від 06.06.2017, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

29.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування наказів №818, №244 о/с від 06.06.2017 року в частині звільнення зі служби в органах національної поліції та поновлення службі в органах національної, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що перебував на службі в органах внутрішніх справ України з 25.08.1998 року та на момент звільнення працював на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області. Зазначив, що наказом Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №818 від 06.06.2017 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Тисменицького ВП його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, що виразилось у вимаганні, з метою незаконного збагачення, від ОСОБА_4 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів на загальну суму 200000 грн., за безперешкодне перевезення та супровід підакцизних товарів через територію обслуговування відділу поліції. Відповідно до цього наказом Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №244 о/с від 06.06.2017 року його звільнили з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на підставі п.6 ч.1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Вважає звільнення незаконним. Пояснив, що в день звільнення 06.06.2017 року перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності серії АДД №428508 виданим Лисецькою центральною районною лікарнею, а тому звільнення є незаконним. На підставі наведеного просив позов задовольнити.

Представник позивача окрім зазначеного вище, суду пояснив, що оскаржувані накази є незаконними і з тих підстав, що звільнення ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області відбулося у період його тимчасової непрацездатності, оскільки з 02.06.2017 року по 14.06.2017 року останній знаходився на стаціонарному лікуванні в Лисецькій центральній районній лікарні, що підтверджується випискою №1875 із медичної карти стаціонарного хворого від 14.06.2017 року. На підставі наведеного просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому запереченні. Суду пояснив, що позовні вимоги є безпідставними, які не ґрунтуються на дійсних обставинах справи, оскільки підставою для прийняття відповідачем рішення про застосування до ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в органах Національної поліції України став факт допущення грубого порушення службової дисципліни, що виразилось у підтриманні неділових стосунків, не повідомлення про факти вчиненя правопорушень та пропозицій отримання неправомірної вигоди, отриманні такої вигоди. Дані факти грубого порушення службової дисципліни доведено матеріалами службової перевірки від 06.06.2017 року. Зазначив, що при накладенні дисциплінарного стягнення адміністрацією Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в порядку ст.14 Закону України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України враховано тяжкість проступку та обставини, за яких його скоєно. Крім того, зазначив, що 29.05.2017 року позивача відсторонено від посади. Пояснив, що ОСОБА_1 не з`являвся для надання пояснень під час службового розслідування і не повідомив про перебування на стаціонарному лікуванні. Таким чином, відповідач будь-яких порушень при звільненні позивача за порушення дисципліни не допустив, а тому оскаржувані накази Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області вважає правомірними. На підставі наведеного просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ з 25.08.1998 року.

Згідно із витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №1015 о/с від 07.11.2013 року майора міліції ОСОБА_1 призначено на посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Тисменицького ВП ГУНП України в Івано-Франківській області (а.с. 10).

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №222 о/с від 22.05.2017 року ОСОБА_1 перебував у відпустці в період з 22.05.2017 року по 06.07.2017 року. (а.с.80).

Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду від 29.05.2017 року ОСОБА_1 відсторонено від займаної посади на строк 55 днів до 23.07.2017 року (а.с.73-74).

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №236 о/с від 31.05.2017 року у зв`язку із службовою необхідністю ОСОБА_1 відкликано з відпустки (а.с.81).

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №818 від 06.06.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Тисменицького ВП» за порушення службової дисципліни, вимог ст. ст.2, 8, 18, та 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, ст.22 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014, та ст. ст.1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого законом України від 22.02.2006 року №3460 IV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», що виразилось у вимаганні, будучи працівником правоохоронного органу, службовою особою, яка займає відповідальне становище та є представником влади, з використанням наданої йому влади та службового становища, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та незаконному одержанні у два прийоми: 19.05.2017 і 23.05.2017, від ОСОБА_4ЖД. неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів на загальну суму 20000 тис. грн., за безперешкодне перевезення та супровід підакцизних товарів через територію обслуговування відділу поліції, майора поліції ОСОБА_1, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Тисменицького відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, притягнуто до дисциплінарної відповідальності, наказано звільнити його посади та звільнити зі служби в Національній поліції України (а.с. 40-41).

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №244 о/с від 06.06.2017 року майора поліції ОСОБА_1 звільнено з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франкіській області за п.6 п.1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (а.с.42).

Підставою для винесення оскаржуваних наказів слугував висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками Тисменицького ВП ГУПН (а.с. 56-61).

Так, відповідно до наказу ГУНП в Івано-Франківській області №799 від 31.05.2017 року Про призначення та проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни, призначено проведення службового розслідування, яким встановлено, що 15.05.2017 року прокуратурою Івано-Франківської області внесено відомості в ЄРДР та розпочато кримінальне провадження №0000079 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3, ст.368 ч.3 КК України за фактом вимагання неправомірної вигоди окремими працівниками Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що 23.05.2017 працівниками Івано-Франківського Управління ДВБ НП України, спільно з працівниками прокуратури Івано-Франківської області та Управління СБУ в Івано-Франківській області, в с.Нижнів Тлумацького району був затриманий старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції ОСОБА_1, який, перебуваючи у черговій відпустці, вимагав та отримав від суб`єкта господарської діяльності неправомірну вигоду в сумі 20000 тисяч гривень за безперешкодне перевезення та супровід підакцизних товарів через територію обслуговування Тисменицького відділу поліції (а.с.55).

За результатами проведеного службового розслідування комісія вирішила, що майор поліції ОСОБА_1, старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франкіській області, грубо порушив вимоги ст. ст.2, 8, 18, та 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, ст.22 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014, та ст. ст.1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого законом України від 22.02.2006 року №3460 IV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», що виразилось вимаганні та одержанні з метою незаконного збагачення неправомірної вигоди в розмірі 20000 грн., у звязку з чим підлягає звільненню з посади та звільненню з Національної поліції України.

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного регулювання спірних правовідносин.

Відносини щодо звільнення з публічної служби, в тому числі із служби в поліції, врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Спеціальним законодавством, що визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів національної поліції України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, порядок проходження служби в органах національної поліції є Закон України "Про Національну поліцію" та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29.07.1991 року.

Крім того до спірних правовідносин підлягають також застосуванню норми Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України), якими передбачено загальні підстави припинення публічної служби.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 вказаного Закону, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч. 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію»).

Згідно п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 року за №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Судом встановлено, що за результатами проведення службових розслідувань щодо ОСОБА_1 у його діях (вимаганні та одержанні неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів на загальну суму 20000 грн.) встановлено порушення вимог грубо порушив вимоги ст. ст.2, 8, 18, та 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, ст.22 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014, та ст. ст.1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого законом України від 22.02.2006 року №3460 IV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», внаслідок чого, наказом Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 06.06.2017 № 244 о/с оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_1 з 06.06.2017 року звільнено з займаної посади за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

В ч.7 ст.13 Дисциплінарного статуту передбачено, що такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Відповідно до ч.1 ст.14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ (ч.6 ст.14 Дисциплінарного статуту).

У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Згідно із ч.9 зазначеної статті Дисциплінарного статуту за кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо (ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.12 ст.14 Дисциплінарного статуту у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу (ч.15 ст.14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту у разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби (ч.2 ст.18 Дисциплінарного статуту).

Підстави звільнення зі служби в поліції визначені частиною першою статті 77 Закону №580-VIII, відповідно до якої поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6) та у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10).

Відповідно до частини 1 статті 1, пунктів 1, 2 статті 2 Закону України «Про національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг, зокрема у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції Про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 230 від 12 березня 2013 року, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, повязані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

При цьому, згідно п. 8.3 вказаної Інструкції в описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла (и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у звязку з цим; посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного звязку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Суд вважає, що застосований до позивача крайній захід дисциплінарного впливу звільнення з посади визначений відповідачем з врахуванням всіх обставин проступку, характеризуючих даних позивача, а також його відношення до вчиненого та є співмірним правопорушенню, а тому позовна вимога у частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №818 від 06.06.2017 року в частині притягнення до дисциплінарно відповідальності позивача шляхом звільнення зі служби в Національній поліції задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги в цій частині позову суд вважає необґрунтованими з огляду на те, що ОСОБА_1, перебуваючи на службі в поліції в позаробочий час у період відпустки вчинив дисциплінарний проступок, який вкрай негативно впливає на імідж працівників поліції в суспільстві і полягає у невиконанні ним своїх професійних обов'язків, порушенні службової дисципліни, а тому притягнення його до дисциплінарної відповідальності і накладення дисциплінарного стягнення відповідачем є обгрунтованим.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем було враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду, заподіяну авторитету поліції, відношення позивача до вчиненого, а також встановлено несумісність подальшого проходження позивачем служби в поліції, у зв'язку з чим вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів поліції є законним та обґрунтованим, а оскаржуваний наказ №818 від 06.06.2017 року прийнятий відповідачем у межах власних повноважень.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача та його представника про те, що йому не пропонували надати пояснення, оскільки матеріалами службового розслідування підтверджено повідомлення позивача засобами телефонного зв»язку, відстороненого від посади, про надання пояснень, однак останнім така можливість не була використана.

Твердження позивача про протиправність звільнення за відсутності обвинувального вироку суду є безпідставними та необгрунтованими, оскільки позивач був звільнений саме за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII- за вчинення дисциплінарного проступку, а не за пунктом 10 цієї статті, а тому відсутність вироку щодо позивача не впливає на законність його звільнення.

В той же час враховуючи те, що звільнення позивача відбулося у період його тимчасової непрацездатності, оскільки з 02.06.2017 року по 14.06.2017 року останній знаходився на стаціонарному лікуванні в Лисецькій центральній районній лікарні, що підтверджується випискою №1875 із медичної карти стаціонарного хворого від 14.06.2017 року а листком непрацездатності, суд з урахуванням вимог ч.3 ст.40 КЗпП України, якою не допускається звільнення працівника з ініціативи власника в період його тимчасової непрацездатності, дійшов висновку про протиправність та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №244 о/с від 06.06.2017 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за підпунктом 6 пункту 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

В той же час стосовно тверджень представника відповідача про те, що працівники поліції повинні реєструвати листки непрацездатності в секторі медичного забезпечення, а ОСОБА_1 цього не зробив, суд зазначає, що після проведеного звільнення і закриття листка непрацездатності 14.06.2017 року у позивача не було можливості як діючого працівника поліції зареєструвати виданий лікарняний листок.

Крім того, підлягає задоволенню і позовні вимога про поновлення позивача на посаді з 07.06.2017 року (день звільнення 06.06.2017 року є останнім днем роботи) з огляду на скасування оскаржуваного наказу №244 о/с від 06.06.2017 року, оскільки з правового висновку Верховного Суду України (постанова від 01.07.2014 року, № судового рішення ЄДРСР 39891898) вбачається, що зміна дати звільнення працівника, який звільнений в період його тимчасової непрацездатності, не може вважатися належним захистом порушеного права.

Підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Так, відповідно до п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів №9 від 06.11.1992, оскільки згідно зі ст.235 КЗпП України оплаті підлягає вимушений прогул, вимоги працівника про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню в тому разі і за той період, коли з вини власника або уповноваженого ним органу була затримана видача трудової книжки або неправильне формулювання причин звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника.

У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року N 348).

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП оплата середнього заробітку за весь час понад один рік провадиться за вимушений прогул і за умови, що заява про поновлення на роботі розглядалась більше одного року і в цьому не було вини працівника.

Обчислення оплати вимушеного прогулу провадиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995р., згідно пункту 1 якого цей Порядок застосовується, зокрема, у випадку вимушеного прогулу.

Відповідно до п.2 даного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п.8 Порядку).

Згідно довідки №429 від 10.07.2017 року середньоденне грошове утримання позивача за два останні місяці становило 487,45 грн.(а.с.43).

При цього суд враховує, що відповідно до частини 3, 5 статті 2 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, щодо якого здійснюється кримінальне провадження, може бути відсторонений від посади в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України. За особою, відстороненою від виконання службових обовязків (посади), зберігаються всі види грошового забезпечення, які були їй визначені до відсторонення, крім премії.

А тому для обрахунку виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу (25 днів) взято середньоденне грошове утримання позивача за два останні місяці без премії (296,34 грн.). Відтак, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 7408,50 грн.(сім тисяч чотириста вісім гривень п`ятдесят копійок) з утриманням з цієї суми податків та зборів.

За змістом ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №244 о/с від 06.06.2017 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за підпунктом 6 пункту 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Поновити ОСОБА_1 (02.04.1981р.н., паспорт серії СЕ 563987, виданий 07.04.2011 року Тисменицьким РВ УМВС України в Івано-Франківській області) на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області з 07.06.2017 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області () на користь ОСОБА_1 (02.04.1981р.н., паспорт серії СЕ 563987, виданий 07.04.2011 року Тисменицьким РВ УМВС України в Івано-Франківській області) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 7408,50 грн.(сім тисяч чотириста вісім гривень п`ятдесят копійок) з утриманням з цієї суми податків та зборів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Звернути постанову суду до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягненні присуджених виплат в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя /підпис/ ОСОБА_6

Постанова складена в повному обсязі 14.07.2017.