Справа № 826/22432/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

20 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюба Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Міський Комерційний Банк" Оберемка Романа Анатолійовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" Чернявської Олени Степанівни, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Міський Комерційний Банк" Тимошенка Костянтина Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-1, Фонд), уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" Чернявської Олени Степанівни (далі - відповідач-2, уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію) та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" Тимошенка Костянтина Володимировича (далі - відповідач-3, уповноважена особа Фонду на ліквідацію), в якому просила: визнати протиправною бездіяльності відповідача-2 щодо не внесення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом, позивача за договором банківського вкладу №2630/49/186782 "Ваш динамічний" від 30 травня 2014 року; визнати протиправною бездіяльності відповідача-1 щодо не внесення до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом, позивача за договором банківського вкладу №2630/49/186782 "Ваш динамічний" від 30 травня 2014 року; зобов'язати відповідача-3 внести зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом, шляхом надання до відповідача-1 інформації стосовно включення позивача до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" (далі - ПАТ "Міський комерційний банк", Банк), яким необхідно здійснити виплати відшкодування у межах ліміту 200000,00 грн.; зобов'язати відповідача-1 включити позивача до загального реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за вкладами у ПАТ "Міський комерційний банк" за рахунок відповідача-1 за договором.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2016 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" Чернявської Олени Степанівни щодо не внесення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом, відомостей про ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за договором банківського вкладу №2630/49/186782 "Ваш динамічний" від 30 травня 2014 року; зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" Тимошенка Костянтина Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві "Міський комерційний банк", за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; позов в іншій частині залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Міський Комерційний Банк" Оберемко Р.А. подав апеляційну скаргу про скасування незаконної, на його думку, постанови суду першої інстанції та просить постановити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. При цьому апелянт посилається на неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як свідчать матеріали справи, Між ПАТ "Міський комерційний банк", як банком, та позивачем, як вкладником, 30 травня 2014 року укладено договір №2630/49/186782 строкового банківського вкладу "Ваш динамічний", зі сплатою процентів наприкінці строку, з правом поповнення (далі - договір), за умовами якого банк приймає від вкладника грошову суму в розмірі 48000,00 грн. та відкриває рахунок вкладнику НОМЕР_2, строк депозиту 10 календарних днів з можливою пролонгацією.

Згідно п. 1.1, 1.2 цього договору вкладник має право передати грошові кошти банку протягом трьох робочих днів з моменту підписання цього договору шляхом їх внесення до каси банку або у безготівковій формі шляхом їх перерахування на свій рахунок, встановлений цим пунктом даного договору, що відкривається у банку. Зарахування на рахунок грошових коштів для вкладника від третьої особи не допускається.

Факт внесення коштів, всього у сумі 48000,00 грн. на вказаний депозитний рахунок позивача підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №4838 від 30 травня 2015 року. Зі змісту цього платіжного доручення вбачається здійснення Банком перерахування з рахунку НОМЕР_3 від платника ОСОБА_4 коштів у сумі 48000,00 грн. на вкладний (депозитний) рахунок останньої НОМЕР_2. На вказаному платіжному дорученні наявні відмітки Банку про прийняття платіжного документу до виконання та про проведення відповідної банківської операції.

20 листопада 2014 року Правлінням Національного банку України прийнята постанова №732 "Про віднесення ПАТ "Міський комерційний банк" до категорії неплатоспроможних".

На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду 20 листопада 2014 року прийнято рішення №124 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Міський комерційний банк", згідно з яким в ПАТ "Міський комерційний банк" з 21листопада 2014 року по 20 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Міський комерційний банк" - ОСОБА_7.

В січні 2015 року на офіційному сайті Фонду (www.fg.gov.ua) було опубліковано оголошення наступного змісту: 30 січня 2015 року спеціально створеною робочою групою Фонду було надано звіт за результатами перевірки ПАТ "Міський комерційний банк". У звіті робочої групи зазначається, що, починаючи з 27 червня 2014 року, дати отримання банком постанови Правління Національного банку України від 26 червня 2014 року № 387/БТ, для ПАТ "Міський комерційний банк" було встановлено низку обмежень в діяльності банку. Зокрема, було обмежено діяльність ПАТ "Міський комерційний банк" за такими операціями як: залучення на вклади (депозити) коштів від фізичних осіб (у тому числі ощадних депозитних сертифікатів) у національній та іноземній валютах, а також, у банківських металах; відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) фізичним особам; зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих у ПАТ "Міський комерційний банк" (крім автоматичного зарахування відсотків за вкладами, автоматичного перенесення коштів після закінчення строку дії депозиту. З огляду на вищезазначене Фонд гарантування офіційно заявляє, що кошти, залучені банком від вкладників, а також що надійшли на рахунки вкладників до 27 червня 2014 року включно, будуть виплачені вкладникам в межах гарантованого розміру відшкодування у встановлені законодавством строки.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 31 січня 2015 року №23 уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ "Міський комерційний банк" з 31 січня 2015 року призначено заступника начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявську Олену Степанівну.

В лютому 2015 року на офіційному сайті Фонду (www.fg.gov.ua) було опубліковано оголошення про те, що з 20 лютого 2015 року ПАТ "Міський комерційний банк" розпочинає виплати коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився до 21 листопада 2014 року включно, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів будуть здійснюватися через установи банків-агентів.

19 березня 2015 року правління Національного банку України прийнято постанову №187 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Міський комерційний банк".

Відповідно до вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 20 березня 2015 року №64 "Про початок процедуру ліквідації ПАТ "Міський комерційний банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Міський комерційний банк" Тимошенко Костянтина Володимировича строком на 1 рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року включно.

25 березня 2015 року на офіційному сайті Фонду розміщення оголошення про початок виплат Фондом коштів вкладником даного банку з 27 березня 2015 року, згідно з яким для отримання гарантованої суму вкладники ПАТ "Міський комерційний банк" з 27 березня 2015 року по 12 травня 2015 року включно можуть звертатись з паспортом та документами про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційним номером) до установ банку-агента Фонду АТ "УкрСибБанк". Виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

В травні 2015 року позивач подала до канцелярії банку заяву на ім'я уповноваженої особи Фонду на ліквідацію, де просив включити ОСОБА_4 до реєстру вкладників на виплату вкладу за договором №2630/49/186782 від 30 травня 2014 року.

Пізніше позивач отримала від Фонду лист № 02-036-28255/16, яким ОСОБА_4 повідомлено про відсутність відомостей про вклад останньої в отриманому переліку вкладників Банку.

31 серпня 2015 року позивач надіслала на адресу уповноваженої особи Фонду на ліквідацію претензію щодо повернення грошових коштів за договором №2630/49/186782 від 30 травня 2014 року в межах 48000,00 грн., яка залишилася без відповіді.

Вважаючи протиправними зазначені дії відповідачів щодо невключення позивача до переліку та загального реєстру вкладників, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що невнесення відомостей про позивача до переліку вкладників ПАТ "Міський комерційний банк" є результатом бездіяльності уповноважених осіб Фонду на тимчасову адміністрацію та ліквідацію ПАТ "Міський комерційний банк"; зазначене прямо вказує на наявність підстав для зобов'язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ " Міський комерційний банк" за рахунок Фонду; також суд першої інстанції зазначив, що вимоги до ФГВФС є передчасними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, аргументуючи свою позицію наступним.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI).

Відповідно до статті 3 Закону № 4452-VI, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

У свою чергу, згідно із частиною першою статті 4 цього ж Закону № 4452-VI, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділений відповідними функціями, що визначені частиною другою статті 4 Закону № 4452-VI. Серед таких функцій є здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку і навіть застосування до банків та їх керівників відповідно фінансових санкцій і накладення адміністративні штрафів.

Згідно ч. 3 ст. 37 Закону № 4452-VI із Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду. Тобто, функції Фонду та Уповноваженої особи пов'язані із здійсненням владних управлінських повноважень.

У свою чергу, згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 КАС України суб'єктом владних повноважень є, зокрема, будь-який суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій. Отже, Фонд та Уповноважена особа є суб'єктом владних повноважень у розумінні КАС України.

За п. 1 ч. 2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Частина 1 ст. 26 Закону № 4452-VI визначає, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону № 4452-VI, відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно ч. 5 ст. 27 Закону № 4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Приписи ч. 6 ст. 27 Закону № 4452-VI визначають, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14 (далі - Положення № 14) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення №14, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Крім того, під час розгляду даної справи судом враховується наступне. Згідно з ч.ч. 2 - 5 ст. 38 Закону №4452-VI (в редакціях Законів України від 28 грудня 2014 року N 78-VIII та від 02 березня 2015 року № 218-VIII) протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України. Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Таким чином, з контексту наведених норм права вбачається законодавчо визначене право уповноваженої особи Фонду на визнання правочинів неплатоспроможного банку такими, що порушують публічний порядок, у випадках, визначених у ст. 38 Закону №4452-VI (дані висновки відповідають позиції Вищого адміністративного суду України, що викладена в його постанові від 21 січня 2016 року №К/800/26658/15).

Наявні матеріали справи свідчать про те, що уповноваженими особами Фонду на тимчасову адміністрацію та ліквідацію ПАТ "Міський комерційний банк" рішення про визнання нікчемним договору вкладу та/або договору рахунку, укладених між позивачем та ПАТ "Міський комерційний банк" не приймалось.

Також відповідачами не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували недобросовісність позивача або його обізнаність щодо можливих неправомірних дій третіх осіб.

Колегія суддів зазначає, що уповноваженими особами Фонду на тимчасову адміністрацію та ліквідацію ПАТ "Міський комерційний банк" не доведено факт наявності правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників цього банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність відповідача-2 та відповідача-3 суперечить нормам Закону №4452-VI та є протиправною, що і було вірно встановлено судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону №4452-VI (в чинній редакції) Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління;2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення); 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - один рік до дня прийняття такого рішення); 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Жодних підстав відповідно до наведеної частини ст. 26 Закону №4452-VI для відмови у відшкодування позивачу коштів відповідачі не довели.

Судового рішення про визнання недійсним договору банківського вкладу позивача відповідачами не надано.

Крім того, відповідачами не спростовано наявність у Позивача квитанції, яка є доказом внесення на рахунок банку грошових коштів у розмірі 48 000,00 грн.

При цьому судовою колегією враховується, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Приписи п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону визначають вклад як кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вкладником є, зокрема, фізична особа, яка уклала договір банківського вкладу (депозиту), кошти на який надійшли для вкладника.

Враховуючи викладене, на думку суду, позовні вимоги про зобов'язання Уповноваженої особи включити Позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Міський комерційний банк» за рахунок Фонду, є обґрунтованими.

Стосовно позовної вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд зазначає наступне.

Пунктом 6 р. III Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема, зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

За наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що надання Уповноваженою особою додаткової інформації про вкладника на підставі п. 6 р. III Положення № 14 є підставою для включення такого вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Враховуючи, що інформація про позивача до переліку вкладників внесена не була, а Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткова інформація про позивача не надавалася, позовна вимога про зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити його до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Міський комерційний банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є передчасною та такою що не підлягає задоволенню, що і було вірно враховано судом першої інстанції під час винесення рішення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Міський Комерційний Банк" Оберемка Романа Анатолійовича - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 21.07.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.