Справа № 825/747/17
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/747/17 Головуючий у 1-й інстанції: Падій В.В. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

17 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Грибан І.О. Собківа Я.М. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Чернігів-Авто» на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Публічного акціонерного товариства «Чернігів-Авто» про стягнення витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Чернігів-Авто», в якому просив стягнути з відповідача витрати на виплату та доставку пільгової пенсії, призначеної за пунктами «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з серпня 2012 року по лютий 2016 року включно в сумі 34 924,53 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Чернігів-Авто» на користь Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії за періоди з серпня 2012 року по лютий 2016 року включно в сумі 34 924,53 грн.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Публічне акціонерне товариство «Чернігів-Авто» звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ПАТ «Чернігів-Авто» () є юридичною особою, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.04.2017р. та перебуває на обліку у Чернігівському ОУ ПФУ, як платник страхових внесків з 12.04.1995р. за реєстраційним номером 2503-0098, що підтверджується довідкою виконуючого обов'язки начальника Чернігівського ОУ ПФУ від 21.04.2017р. № 11774/11.

У ПАТ «Чернігів-Авто» працював Чепурний В.І., якому призначено пільгову пенсію, на підставі пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 07.08.2012р.

Позивачем було надіслано ПАТ «Чернігів-Авто» розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсії, призначеної відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який був отриманий відповідачем 23.03.2016р.

Згідно з даним розрахунком, розмір заборгованості ПАТ «Чернігів-Авто» по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій за період з серпня 2012 року по лютий 2016 року включно становить 34 924,53 грн. (з серпня 2012 року по грудень 2015 року - 33 252,23 грн. + з січня по лютий 2016 року - 1 672,30 грн. = 34 924,53 грн.).

Відповідно до картки особового рахунку, відповідачем зазначена заборгованість не сплачена.

Вважаючи, що відповідач має непогашену заборгованість в зазначеній сумі, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абз. 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Таким чином, витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пункту «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підлягають відшкодуванню, відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування». Обов'язок підприємств та організацій з відшкодування понесених ПФУ після 1 січня 2004 року витрат на виплату і доставку зазначених пенсій не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Винятком із цього правила є лише відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, призначених з урахуванням вимог ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону.

Згідно вимог п.п. 6.4 та 6.5 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7) які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій орган Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 08 до 01 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць (п. 6.7 Інструкції).

В силу п. 6.8 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.9 розділу 6 Інструкції, у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Згідно п. 8.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог чинного законодавства, позивачем було надіслано ПАТ «Чернігів-Авто» розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсії, призначеної відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який був отриманий відповідачем 23.03.2016р.

Згідно з даним розрахунком, розмір заборгованості ПАТ «Чернігів-Авто» по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій за період з серпня 2012 року по лютий 2016 року включно становить 34 924,53 грн. (з серпня 2012 року по грудень 2015 року - 33 252,23 грн. + з січня по лютий 2016 року - 1 672,30 грн. = 34 924,53 грн.).

Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідачем оскаржено не було, а відтак, доводи апелянта з приводу необґрунтованості, визначеної Чернігівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України суми витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розрахунку, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими.

Виходячи з вищевикладеного та з урахуванням того, що сума заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної за пунктами «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в сумі 34 924,53 грн. відповідачем у встановлені законодавством строки не сплачена, доказів її погашення відповідачем, станом на день розгляду даної справи в суді першої інстанції, не надано, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії за періоди з серпня 2012 року по лютий 2016 року включно в сумі 34 924,53 грн.

Доводи та посилання апелянта на пропущення позивачем строків звернення до адміністративного суду про стягнення вказаних коштів, колегія суддів вважає також необґрунтованими, оскільки, відповідно до ч. 15 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів, а також строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені ст. 99 КАС України, не застосовуються.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 року по справі № 21-3122а15.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з відповідача судового збору за подання апеляційної скарги, сплату якого відстрочено ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2017 року, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок та розміри сплати судового збору регулюється Законом України «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою сплачується в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2017 рік становить 1 600 грн.

Виходячи з цього, сума судового збору за подання апеляційної скарги, що підлягає сплаті, становить 1 760 грн. 00 коп. (1 600 х 110% = 1 760).

Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2017 року відповідачу відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення апеляційним судом, Публічному акціонерному товариству «Чернігів-Авто» необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 760 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Чернігів-Авто» залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чернігів-Авто» на користь Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України, р/р 0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 1 760 гривень 00 копійок (одна тисяча сімсот шістдесят гривень 00 копійок).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Грибан І.О. Собків Я.М.

Повний текст ухвали виготовлено 17.07.2017 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Собків Я.М.

Грибан І.О.