Справа № 815/2574/16
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/2574/16

Категорія: 8.3.13 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О. А.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Федусика А.Г.,

- Яковлєва О.В.,

при секретарі - Берекет Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом комунального підприємства "Гідропарк "Лузанівка" до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року комунальне підприємство (надалі -позивач, Підприємство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (надалі - відповідач, ДПІ), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ від 11 травня 2016 року №, №, №, № та визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ від 11 травня 2016 року № у частині збільшення КП "Гідропарк "Лузанівка" суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 124 249,00 грн. (сто двадцять чотири тисячі двісті сорок дев'ять гривень 00 коп.).:

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем отримано від ДПІ податкові повідомлення-рішення складені на підставі Акту перевірки № 1396/15-54-14-01/30376928 від 20.04.2016 року "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки КП "Гідропарк "Лузанівка", з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2013 року по 31.12.2015 року. Зі змісту Акту вбачається, що працівниками контролюючого органу зроблені висновки про порушення позивачем приписів Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено: заниження земельного податку на суму 924460,35 грн.; заниження податку на додану вартість на суму 149066,00 грн.; заниження податку на прибуток на суму 13292,00 грн.; не утримання та не перерахування податку на доходи фізичних осіб на суму 7008,75 грн.; подання з недостовірними відомостями податкової звітності (форма 1-ДФ) за 3 кв. 2013 року. Позивач категорично не погоджується з вищевказаними висновками Акту перевірки та винесеними на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями та вважає їх противоправними, а отже такими, що підлягають скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року адміністративний позов КП "Гідропарк "Лузанівка" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 11.05.2016 року №.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 11.05.2016 року №.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 11.05.2016 року № у частині збільшення КП "Гідропарк "Лузанівка" суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 124 249,00 грн. (сто двадцять чотири тисячі двісті сорок дев'ять гривень 00 коп.).

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 11.05.2016 року №.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 11.05.2016 року №.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (, адреса: 65025, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, б.38-А ) на користь комунального підприємства "Гідропарк "Лузанівка" (, адреса: 65012, м. Одеса, Миколаївська дорога, б.172А) судові витрати сплачені за подання адміністративного позову згідно платіжного доручення № 11 від 26.05.2016 року у розмірі 22 601,78 грн.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що КП "Гідропарк "Лузанівка" () зареєстровано як юридична особа 29.04.1999 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру підприємств юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копії якого наявна в матеріалах справи (т.1 а.с.15-16). Місцезнаходженням КП "Гідропарк "Лузанівка" відповідно до вищевказаної виписки є: 65102 м. Одеса, Миколаївська дорога, 172А.

Підприємство знаходиться на податковому обліку в ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, та у період, за який проводилась перевірка, КП "Гідропарк "Лузанівка" було зареєстровано, зокрема, платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва № 22318160 про реєстрацію платника податку на додану вартість та платником податку на прибуток, про що зазначено в п.2.4.1, п.2.4.2 акту перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу начальника ДПІ від 06.04.2016 р. № 216 та направлень: від 07.04.2016 року № 48/15-54/14-01, виданого начальнику відділу перевірок з окремих питань управління аудиту ДПІ ОСОБА_2, від 07.04.2016 року № 47/15-54/14-01, виданого головному державному ревізор - інспектору відділу перевірок з окремих питань управління аудиту ДПІ ОСОБА_3; від 07.04.2016 року № 49/15-54-13-0, виданого головному державному ревізор - інспектору відділу контрольно - перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ДПІ ОСОБА_4; від 07.04.2016 року № 50/15-54-13-0, виданого головному державному ревізор - інспектору відділу контрольно - перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ДПІ ОСОБА_5; від 07.04.2016 року № 46/15-54-17-00, виданого головному державному ревізор - інспектору відділу погашення боргу ДПІ ОСОБА_6, згідно із п.п.20.1.4, п.20.1 ст.20, п. п. 78.1.7 п.78.1. ст.78, ст. 82 Податкового кодексу України проведено позапланову виїзну перевірку Підприємства (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2013 року по 31.12.2015 року, відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами вказаної перевірки ДПІ складено акт перевірки від 20.04.2016 року № 1395/15-54-14-01/30376928 (т.1 а.с.29-66), яким встановлено порушення позивачем:

- п. п. 14.1.11 п.14.1 ст.14, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 , п. п. 135.5.4 п. 135.5 ст.135 п. п. 139.1.1 п.п 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 134294 грн., в тому числі за 2013 рік на суму 66477 грн., за 2014 рік на суму 18765 грн., за 2015 рік на суму 49052 грн.:

- абз.а п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.192.3 ст.192 п. 198.1 п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.4 ст.201 Податкового Кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на суму 149 066 грн., в тому числі: червень 2013 року - 26117 грн., липень 2013 року - 28743 грн., серпень 2013 року - 16762 грн., вересень 2013 року - 7563 грн., травень 2014 року - 4667 грн., липень 2014 року - 1667 грн., жовтень 2014 року - 390 грн., грудень 2014 року - 1267 грн., червень 2015 року - 11202 грн., липень 2015 року - 18709 грн., жовтень 2015 року - 22000 грн., листопад 2015 року - 9979 грн.;

- п.п.269.1.1, п.п.269.1.2, п.269.1.ст.269.1., п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270, п.п.271.1.1п.270.1 ст. 271, п.274.1ст.274, п.285.1, п.285.2 ст.285, п.286.2 ст.286, ст.287 Податкового кодексу України КП "Гідропарк "Лузанівка" занижено податок на землю всього на 924 460,35 грн., у т.ч. по періодам: 2013 рік (з 01.04.2013 року по 31.12.2013 року) у сумі 232 654,03 грн.; 2014 рік у сумі 314 860,07 грн.; 2015 рік у сумі 376946,25 грн.

- не утримання та не перерахування податку на доходи фізичних осіб, в порушення вимог пп.168.1.1. п.168.1 статті 168 Податкового кодексу України, підлягає донарахуванню грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 7008,75грн.;

- подання з недостовірними відомостями податкової звітності (форма 1-ДФ) за 3 кв.2013року про суми нарахованого та утриманого податку в порушення вимог п.51.1 ст.51; п.176.2"б" ст.176 Податкового кодексу України; п.3 Наказу ДПА України від 24.12.2010 року №1020 "Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ).

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийняті:

- ППР від 11.05.2016 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: земельний податок у розмірі 1155575,44 грн., з яких, 924460,35 грн. - за основним платежем та 231115,09 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення п.п.269.1.1, п.п.269.1.2, п.269.1 ст.269.1., п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270, п.п.271.1.1 п.270.1 ст.271, п.274.1 ст.274, п.285.1, п.285.2 ст.285, п.286.2 ст.286, ст.287 Податкового кодексу України (т.1 а.с.19);

- ППР від 11.05.2016 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 186333,00 грн., з яких, 149066 грн. - за основним платежем та 37267 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.192.3 ст.192 п.198.1 п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України (т.1 а.с.21).

- ППР від 11.05.2016 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 155605 грн., з яких, 134294 грн. - за основним платежем та 21311 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення . п. п. 14.1.11 п.14.1 ст.14, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 , п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135 п.п.139.1.1, п.п139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України (т.1 а.с.23).

- податкове повідомлення-рішення від 11.05.2016 року № , яким позивачу збільшено суму грошового з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 8760,94 грн., з яки:х,7008,75 грн. - за основним платежем та 1752,19 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення пп.168.1.1. п.168.1 статті 168 Податкового кодексу України (т.1 а.с.25).

- ППР від 11.05.2016 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у розмірі 510 грн., з яких, 510,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення пп. п.51.1 ст.51; п.176.2"б" ст.176 Податкового кодексу України, п.3 Наказу ДПА України від 24.12.2010р. №1020 (т.1 а.с.27).

До вказаних податкових повідомлень-рішень, ДПІ складено розрахунок штрафних санкцій (т.1 а.с.20, 22, 24, 26, 28).

Не погодившись з висновками податкового органу та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Податкового кодексу України.

В апеляційній скарзі вказується на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим апелянтом ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року та ухвалення нової постанови, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні податкові повідомлення-рішення базуються на викладених в акті перевірки висновках відповідача про порушення позивачем вимог п. п. 14.1.11 п.14.1 ст.14, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 , п. п. 135.5.4 п. 135.5 ст.135 п. п. 139.1.1 п.п 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 абз.А п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.192.3 ст.192 п. 198.1 п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.4 ст.201, п.п. 269.1.1, п.п.269.1.2, п.269.1.ст.269.1., п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270 , п.п.271.1.1п.270.1 ст. 271, п.274.1ст.274, п.285.1, п.285.2 ст.285, п.286.2 ст.286, ст.287, пп. 168.1.1. п.168.1 статті 168, п.51.1 ст.51; п.176.2 "б" ст.176 Податкового кодексу України, п.3 Наказу ДПА України від 24.12.2010р. №1020 "Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ).

Висновки відповідача в акті перевірки щодо порушення позивачем п.14.1.11 п.14.1 ст.14, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 , п.п.135.5.4 п. 135.5 ст.135 п. п. 139.1.1, п.п 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 134294 грн., в тому числі за 2013 рік на суму 66477 грн., за 2014 рік на суму 18765 грн., за 2015 рік на суму 49052 грн., обґрунтовані наступним.

За період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року позивачем задекларовано дохід у сумі 3939964 грн. Перевіркою повноти визначення доходу за період з 01.04.2013 року по 31.12.2014 року встановлено його заниження на суму 80914 грн. за 2014 рік.

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих Деклараціях з податку на прибуток підприємств за період з 01.04.2013 року по 31.12.2014 року встановлено: 1) Перевіркою відображених у рядку 02 Декларації "Дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг)) показників за період з 01.04.2013 року по 31.12.2014 року. у загальній сумі 3373232 грн., встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій з надання послуг населенню відпочинку та розваг, надання приміщень в оренду. Проведеною перевіркою відображеного показника з 01.04.2013, року по 31.12.2015 року в сумі 3373232 грн. на підставі таких документів бухгалтерських рахунків № 311, 361,681, 701-703, 711,712,714, договорів, актів прийому - передач, видаткових накладних, рахунків - фактур, та інших не встановлено завищення (заниження) задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 02 Декларацій "Дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг))" 2) Перевіркою відображених у рядку 03 Декларації "інші доходи" показників за період з 01.04.2013 року по 31.12.2014 року у загальній сумі 566732 грн., встановлено, що на формування цих показників мало вплив: банківські відсотки,доходи від операцій оренди/лізингу та інші доходи.

В акті перевірки зазначено, що проведеною перевіркою відображеного показника з 01.04.2013 року по 31.12.2014 року в сумі 566732 грн. на підставі таких документів бухгалтерських рахунків №311, 361,631, 681, 701-703, 711,712,714, договорів, актів прийому - передач, видаткових накладних, рахунків - фактур, та інших встановлено заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 03 Декларацій "інші доходи" на суму 80914 грн. за 2014 рік.

У порушення п. п. 14.1.11 п.14.1 ст.14, п. п. 135.5.4 п. 135.5 ст.135 Підприємство до складу валового доходу не включена сума безнадійної кредиторської заборгованості на загальну суму 80914 грн., а саме: 1) з ТОВ "Конструктив" у Декларації про прибуток підприємства за 2014 рік у розмірі 60149 грн., яка виникла згідно обігово - сальдової відомості по рахунку 631 станом на 30.06.2011 року Протягом перевіряємого періоду підприємство не здійснювало повернення боргу, зазначена сума рахувалась по рахунку 631. 2) з "ОДОС" у Декларації про прибуток підприємства за 2014 рік у розмірі 13660 грн., яка виникла згідно обігово - сальдової відомості по рахунку 631 станом на 30.06.2011 року. Протягом перевіряємого періоду підприємство не здійснювало повернення боргу, зазначена сума рахувалась по рахунку 631. 3) з РО ОГУ УМВС у Декларації про прибуток підприємства за 2014 рік у розмірі 3000 грн., яка виникла згідно обігово - сальдової відомості по рахунку 631 станом на 30.06.2011 року. Протягом перевіряємого періоду підприємство не здійснювало повернення боргу, зазначена сума рахувалась по рахунку 631. 4) з ТОВ "Венета систем" у Декларації про прибуток підприємства за 2014 рік у розмірі 301 грн., яка виникла згідно обігово - сальдової відомості по рахунку 631 станом на 30.06.2011 р. Протягом перевіряємого періоду підприємство не здійснювало повернення боргу, зазначена сума рахувалась по рахунку 631. 5) за послуги сторонніх організацій згідно документа УСО-000041 від 30.11.2011 року на суму 2763 грн. та згідно документа СВ-0000082 від 01.12.2011 року на суму 1041 грн. Згідно розшифровки до статей балансу "кредиторська заборгованість" (бухгалтерські рахунки 36,37,63,68,608,671,644) у рядку 1690 відображена сума кредиторської заборгованості з зазначеними контрагентами у сумі 80914 грн.

Отже, перевіркою встановлено заниження валового доходу за 2014 рік на суму 80914 грн.

За період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року Підприємством задекларовано витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування у сумі 3551483 грн. Перевіркою повноти визначення витрат за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року встановлено їх завищення на суму 373 210 грн., у т.ч. за 2013 роік на суму 349 875 грн., за 2014 рік на суму 23335 грн.

Перевіркою показників, відображених у рядку 05.1 Декларацій "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)" показників за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р. у загальній сумі 2368718 грн. встановлено, що на формування витрат мало вплив здійснення операцій, пов'язаних з надання послуг населенню відпочинку та розваг.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року в сумі 2368718 грн. на підставі таких документів: журнали ордера по бухгалтерським рахункам № 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", 685 " Розрахунки з іншими дебіторами,та кредиторами", № 311 " Поточні рахунки в національної валюті", № 372 "Розрахунки з підзвітними особами", № 377 "Розрахунки з іншими дебіторами та кредиторами", № 902 "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)" та первинні документи до них (договори з постачальниками, рахунки-фактури, акти виконаних робіт, накладні, платіжні доручення), встановлено завищення задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 05.1 Декларацій "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)" на суму 373 210 грн., у т.ч. за 2013 рік на суму 349 875 грн., за 2014 рік на суму 23335 грн.

У порушення вимог п. п. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 , п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, позивачем до складу валових витрат включено суму валових витрат на підставі документів , які не оформлені належним чином, а саме - не підтверджені первинними документами, не з'ясовують проведення фінансово - господарської діяльності підприємства , не зроблена детальна розшифровка наданих робіт та послуг

З урахуванням вищевикладеного, у розділі 3.1.3 "Висновок щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток" Акту перевірки вказано, що за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року Підриємством задекларовано податок на прибуток, який підлягає сплаті до бюджету в сумі 70589 грн. Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року в результаті порушень встановлених у п.п. 3.1.2 акту перевірки, встановлено заниження податку на прибуток на суму 85242 грн., в тому числі за 2013 рік на суму 66477 грн., за 2014 рік на суму 18765 грн.

Висновки відповідача в акті перевірки щодо порушення позивачем абз.а п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.192.3 ст.192 п.198.1 п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на суму 149066 грн., в тому числі: червень 2013 року - 26117 грн., липень 2013 року - 28743грн., серпень 2013 року - 16762 грн., вересень 2013 року - 7563 грн., травень 2014 року - 4667 грн., липень 2014 року - 1667 грн., жовтень 2014 р.- 390 грн., грудень 2014 року - 1267 грн., червень 2015 року - 11202 грн., липень 2015 р. - 18709 грн., жовтень 2015 року - 22000 грн., листопад 2015 року - 9979 грн., обґрунтовані наступним.

З 01.04.2013 року по 31.12.2015 року позивачем задекларовано податкових зобов'язань по податку на додану вартість у сумі 1185523 грн.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань за період з 01.04.2013 року по 31.12.2015 року встановлено їх заниження на суму 9210 грн., в тому числі за червень 2013 р. на суму 1647 грн., за вересень 2013 р. на суму 7563 грн.

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих Деклараціях з податку на додану вартість (рядки 1 - 8.4) за період з 01.04.2013 року по 31.12.2015 року встановлено: 1) Перевіркою відображених у рядку 1 Декларацій "операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів" показників за період з 01.04.2013 року по 31.12.2015 року у сумі 1206861 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій з надання послуг населенню відпочинку, розваг та надання приміщень в оренду. Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.04.2013 року по 31.12.2015 року у сумі 1206861 грн. на підставі документів, перелік яких наведено у додатку до акту №4 не встановлено заниження (завищення) задекларованого КП "Гідропарк "Лузанівка" показника у рядку 1 Декларації „операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів". 2) Перевіркою відображених у рядку 8 Декларацій "Коригування податкових зобов'язань" показників за період з 01.04.2013 року по 31.12.2015 року у сумі "-" 21338 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив коригування податкових зобов'язань з покупцями та замовниками.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.04.2013 року по 31.12.2015 року у сумі "-" 21338 грн. на підставі документів, перелік яких наведено у додатку до акту №4 встановлено заниження задекларованого Підприємством показника у рядку 8 Декларації „ Коригування податкових зобов'язань " на суму 9210 грн., в тому числі за червень 2013 рік на суму 1647 грн., за вересень 2013 рік на суму 7563 грн.

На порушення абз.А п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.192.3 ст.192 Податкового кодексу України Підприємство сформувало податкові зобов'язання по податку на додану вартість в частині коригування (р.8 Декларації про ПДВ) за рахунок податкових накладних по коригуванню податкових накладних, які були оформлені неналежним чином (без печатки, підпису покупця), які не можливі до розгляду в якості належного підтвердження розрахунку коригування податкових зобов'язань, оскільки ці податкові накладні не мають статусу юридично значимої.

З 01.04.2013 року по 31.12.2015 року позивачем задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 255468 грн.

Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.04.2013 року по 31.12.2015 року встановлено його завищення на суму 139856 грн., в тому числі: червень 2013 року - 24470 грн., липень 2013 року - 28743 грн., серпень 2013 року - 16762 грн., травень 2014 року - 4667 грн., липень 2014 року - 1667 грн., жовтень 2014 року - 390 грн., грудень 2014 року - 1267 грн., червень 2015 року - 11202 грн., липень 2015 року - 18709 грн., жовтень 2015 року - 22000 грн., листопад 2015 року - 9979 грн.

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих Деклараціях з податку на додану вартість (р. 10.1) показників за період з 01.04.2013 р. по 31.12.2015 р. у загальній сумі 257196 грн. встановлено, що суб'єкт господарювання здійснював операції, пов'язані з наданням послуг населенню відпочинку, розваг та надання приміщень в оренду.

Проведеною перевіркою відображеного показника з 01.04.2013 року по 31.12.2015 року в сумі 257196 грн. на підставі договорів, накладних, актів виконаних робіт, виписок банків, податкових накладних, даних кореспонденції бухгалтерських рахунків зворотно-сальдових відомостей по бухгалтерських рахунках 644 "Податковий кредит", 311 "Розрахунковий рахунок в національній валюті", 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", 209 "Інші матеріали", 22 "МШП", 281 "Товари" встановлено завищення задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 10.1 Декларацій "Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження) з податком на додану вартість на митній території України товарів (послуг) та основних фондів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою" на суму 139856 грн., в тому числі: червень 2013 року - 24470 грн., липень 2013 року - 28743 грн., серпень 2013 року - 16762 грн., травень 2014 року - 4667 грн., липень 2014 року - 1667 грн., жовтень 2014 року - 390 грн., грудень 2014 року - 1267 грн., червень 2015 року - 11202 грн., липень 2015 року - 18709 грн., жовтень 2015 року - 22000 грн., листопад 2015 року - 9979 грн.

Актом перевірки встановлено, на порушення п. 198.1 п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України позивач сформував податковий кредит за рахунок податкових накладних, які були оформлені неналежним чином, які не можливі до розгляду в якості належного підтвердження податкового кредиту, оскільки ці податкові накладні не мають статусу юридично значимої.

З урахуванням вищевикладеного, у розділі 3.2.3 "Висновок щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість, правомірності декларування сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню" Акту перевірки вказано, що за період з 01.04.2013 р. по 31.12.2015 року позивачем задекларовано податок на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету у сумі 937960 грн. Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість визначення суми податку за період з 01.04.2013 року по 31.12.2015 року встановлено його заниження на суму 149066 грн., в тому числі: червень 2013 року - 26117 грн., липень 2013 року - 28743грн., серпень 2013 року - 16762 грн., вересень 2013 року - 7563 грн., травень 2014 року - 4667 грн., липень 2014 року - 1667 грн., жовтень 2014 року - 390 грн., грудень 2014 року - 1267 грн., червень 2015 року - 11202 грн., липень 2015 року - 18709 грн., жовтень 2015 року - 22000 грн., листопад 2015 р року - 9979 грн.,в результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в п.п. 3.2.1 та п.п.3.2.2. розділу 3 акта перевірки.

Висновки відповідача в акті перевірки щодо порушення позивачем п.п. 269.1.1, п.п.269.1.2, п.269.1.ст.269.1., п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270, п.п.271.1.1п.270.1 ст. 271, п.274.1ст.274, п.285.1, п.285.2 ст.285, п.286.2 ст.286, ст.287 Податкового кодексу України КП "Гідропарк "Лузанівка" занижено податок на землю всього на 924 460,35 грн., у т.ч. по періодам: 2013 рік (з 01.04.2013 року по 31.12.2013 року) у сумі 232 654,03 грн.; 2014 рік у сумі 314 860,07 грн.; 2015 рік у сумі 376946,25 грн, обґрунтовані наступним.

За період з 01.04.2013 року по 31.12.2015 року позивачем, задекларовано земельного податку у сумі 25886,32 грн.

Перевіркою повноти визначення плати за землю встановлено його заниження на загальну суму 924 460,35 грн., у т.ч. по періодам: 2013 рік (з 01.04.2013 року по 31.12.2013 року) у сумі 232654,03 грн.; 2014 рік у сумі 314860,07 грн.; 2015 рік у сумі 376946,25 грн.

Перевіркою відображених у рядку 5 Податкової декларації з плати за землю "Нараховано земельного податку" за період з 01.04.2013 року по 31.12.2015 року у загальній сумі 25886,32 грн. на підставі таких документів: податкові декларації з плати за землю, відомості про наявні земельні ділянки, 311 "Поточний рахунок у національній валюті" та інших документів, встановлено заниження податку на землю у загальній сумі 924 460,35 грн., у т.ч. по періодам: 2013 рік (з 01.04.2013 року по 31.12.2013 року) у сумі 232 654,03 грн.; 2014 рік у сумі 314 860,07 грн.; 2015 рік у сумі 376946,25 грн.

Рішенням Одеської міської ради від 20.04.2004 року №2419-ХХІV, з метою забезпечення належного утримання прибережної території, створення сприятливих умов для відпочиваючих, підвищення відповідальності комунальних підприємств за виконання статутних завдань, встановлено тимчасові межі території, що обслуговується, зокрема, комунальним підприємством "Гідропарк "Лузанівка" - від урізу моря уздовж розважального комплексу "Малібу", межею парка Лузанівський, уздовж Миколаївської дороги до провулка Векслера і урізу моря (площа - 44,1 га) та зобов'язано КП "Гідропарк "Лузанівка" забезпечити благоустрій прибережної території і організацію обслуговування відпочиваючих у межах визначеної території.

Рішенням Одеської міської ради від 16.04.2013 року №3352-VI внесено зміни до п.1.1 Рішення ОМР від 20.04.2004 року та викладено у новій, наступній редакції: КП "Гідропарк "Лузанівка" - від урізу моря уздовж розважального комплексу "Малібу", межею парку Лузанівський, уздовж Миколаївської дороги до бази-відпочинку Сан Марин і урізу моря (площа 44,5 га).

За своїм змістом ці рішення не є рішеннями про передачу у власність чи в користування позивачу земельної ділянки, а лише визначають певну земельну ділянку, на якій позивач, в силу свої статутних завдань, зобов'язаний забезпечити благоустрій прибережної території і організацію обслуговування відпочиваючих.

КП "Гідропарк "Лузанівка" за період з 01.04.2013 року по 31.12.2014 року було звільнено від сплати податку на землю відповідно пп.282.1.1 п. 282.1 ст. 282 Податкового кодексу України від 02.12.2010року №2755-VI із змінами та доповненнями: "Від сплати податку звільняються заповідники, у тому числі історико-культурні, національні природні парки, заказники (крім мисливських), парки державної та комунальної власності, регіональні ландшафтні парки, ботанічні сади, дендрологічні і зоологічні парки, пам'ятки природи, заповідні урочища та парки-пам'ятки садово-паркового мистецтва". КП "Гідропарк "Лузанівка" за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року було звільнено від сплати податку на землю згідно п. 284.1 ст. 284 Податкового кодексу України від 02.12.2010року №2755-VI із змінами та доповненнями та відповідно Рішення Одеської міської ради №6260- VI від 21.01.2015 року.

Проведеною перевіркою КП "Гідропарк "Лузанівка" встановлено, що перевіряємим підприємством за період з 01.04.2013 року по 31.12.2015 року було надано різноманітним суб'єктам господарювання земельні ділянки для провадження підприємницької діяльності та розміщення на них об'єктів торгівлі та розваг (до перевірки частково надано договори оренди, дольової участі, а також надано Книгу реєстрації договорів із суб'єктами господарювання), чим порушено вимоги п. 284.3 ст.284 Податкового кодексу України "Якщо платники податку, які користуються пільгами з цього податку, надають в оренду земельні ділянки, окремі будівлі, споруди або їх частини, податок за такі земельні ділянки та земельні ділянки під такими будівлями (їх частинами) сплачується на загальних підставах з урахуванням прибудинкової території".

Отже, відповідно до п.п.269.1.1, п.п.269.1.2, п.269.1.ст.269.1., п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270 , п.п.271.1.1 п.270.1 ст.271, п.274.1 ст.274, п.285.1, п.285.2 ст.285, п.286.2 ст.286, ст.287 Податкового кодексу України КП "Гідропарк "Лузанівка" за період з 01.04.2013 року по 31.12.2015 року є платником податку на землю на загальних підставах за земельні ділянки, що були надані в оренду (відповідно договорів оренди або договорів дольової участі) різноманітним суб'єктам господарювання, що провадять господарську діяльність.

Перевіряючими в акті перевірки зроблено висновки, що в порушення п.п. 269.1.1, п.п.269.1.2, п.269.1.ст.269.1., п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270 , п.п.271.1.1 п.270.1 ст. 271, п.274.1 ст.274, п.285.1, п.285.2 ст.285, п.286.2 ст.286, ст.287 Податкового кодексу України КП "Гідропарк "Лузанівка" занижено податок на землю всього на 924 460,35 грн., у т.ч. по періодам: 2013 рік (з 01.04.2013 року по 31.12.2013 року) у сумі 232 654,03 грн.; 2014 рік у сумі 314 860,07 грн.; 2015 рік у сумі 376946,25 грн.

Висновки відповідача в акті перевірки щодо порушення позивачем пп. 168.1.1. п.168.1 статті 168, п.51.1 ст.51; п.176.2"б" ст.176 Податкового кодексу України; п.3 Наказу ДПА України від 24.12.2010 року №1020 "Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) Податкового кодексу України обґрунтовані наступним.

За період перевірки з 01.04.2013 року по 31.12.2015 року Підприємству нараховано до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 283982,90грн., фактично перераховано до бюджету у перевіряємому періоді 282630,95грн.

Перевіркою відображених у звіті форми 1-ДФ податку на доходи фізичних осіб за період з 01.04.2013року по 31.12.2015 року в загальній сумі 283982,90грн. показників встановлено, що на формування цих показників мало вплив: середньоспискова чисельність штатних працівників облікового складу, посадовий оклад та ставка податку на доходи фізичних осіб.

Проведеною перевіркою відображеного у звітах утриманого податку на доходи фізичних осіб в сумі 283982,90грн. на підставі таких документів: відомості нарахування заробітної плати, журнал - ордер по рахунку "641", накази, штатний розклад, табель обліку використаного робочого часу працівників не встановлено заниження або завищення задекларованих суб'єктом господарювання.

При перевірці банківських виписок встановлено перерахування в касу підприємства грошових коштів на інші витрати : 10.09.2013 року у розмірі 13275 грн.; 11.09.2013 року -19110 грн.; 11.09.2013 року-16340 грн.

При перевірці касової книги за 10.09.2013 року та за 11.09.2013 року встановлені факти перерахування фізичним особам грошових коштів у загальному розмірі 46725 грн. без підтверджуючих документів. Податок на доходи фізичних осіб не утримувався та до бюджету не перераховувався:

Грошове зобов'язання за наслідками перевірки з податку на доходи фізичних осіб складає 7008,75 грн.

На підставі вищенаведеного встановлено подання з недостовірними відомостями податкової звітності (форма 1-ДФ) за 3кв.2013р. про суми нарахованого та утриманого податку, чим порушено вимоги: п.51.1 ст.51 ; п.176.2"б" ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ; - п.3 Наказу ДПА України від 24.12.2010р. №1020 "Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ).

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Колегією суддів при розгляді справи було встановлено, що КП "ГІДРОПАРК "ЛУЗАНІВКА" є юридичною особою, створене на підставі рішення Одеської міської ради від 10.03.1999 р. №115-111 "Про створення комунального підприємства "ГІДРОПАРК "ЛУЗАНІВКА", про що до ЄДР внесено запис № 1 019184. Підприємство взято на податковий облік в ДПІ 04.05.1999 р. за номером 158.

Рішенням Одеської міської ради від 20.04.2004 року № 2419-ХХІV (а.с. 44-45), з метою забезпечення належного утримання прибережної території, створення сприятливих умов для відпочиваючих, підвищення відповідальності комунальних підприємств за виконання статутних завдань, встановлено тимчасові межі території, що обслуговується, зокрема, комунальним підприємством "Гідропарк "Лузанівка" - від урізу моря уздовж розважального комплексу "Малібу", межею парка "Лузанівський", уздовж Миколаївської дороги до провулка Векслера і урізу моря (площа - 44,1 га) та зобов'язано КП "Гідропарк "Лузанівка" забезпечити благоустрій прибережної території і організацію обслуговування відпочиваючих у межах визначеної території.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач помилково ототожнює поняття "межі території, що обслуговуються" та "межі території, що надається в користування", які є різними за змістом.

Рішенням Одеської міської ради від 16.04.2013 року №3352- VI внесено зміни до п. 1.1. Рішення ОМР від 20.04.2004 року та викладено у новій, наступній редакції: "Гідропарк Лузанівка" - від урізу моря уздовж розважального комплексу "Малібу", межею парку "Лузанівський", уздовж Миколаївської дороги до бази-відпочинку "Сан Марин" і урізу моря (площа 44,5 га)" (а.с. 46).

Відповідно до Рішення Одеської міської ради №7040-VI від 10.09.2015 року "Про надання пільг щодо земельного податку на 2016 рік" та на підставі пункту 28 частини 1 статті 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в України", ст. 30 п. 284.1 ст. 284 ПК України Одеська міська рада вирішила надати з 01.01.2016 року до 31.12.2016 року пільги щодо земельного податку на території міста Одеса, звільнивши від його сплати наступних осіб: підприємства, установи, організації та заклади Одеської міської ради, які є балансоутримувачами парків комунальної власності, дендрологічних і зоологічних парків, виконавчі органи Одеської міської ради.

З метою належного виконання вищевказаних рішень Одеської міської ради позивачем укладено договори з "Користувачами" про пайову участь в утриманні об'єктів благоустрою (т.6 а.с.5-246, т.7 а.с.1-249, т.8 а.с.1-16).

Судом були дослідженні вказані договори та встановлено, що предметом вказаних договорів є те, що підприємство здійснює заходи з благоустрою об'єктів, що утримують, а Користувач бере на себе зобов'язання з пайової участі в утриманні об'єктів благоустрою згідно із затвердженим річним планом заходів на утримання та ремонти об'єктів благоустрою.

Відповідно до п.п. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14, ст. 269, ст. 270, ст. 271 п. 287.1 ст. 287, п. 286.1 ст. 286 ПК України, земельний податок справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі. Об'єктами оподаткування земельним податком є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою, тобто, з моменту державної реєстрації прав на землю.

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Як встановлено колегією суддів та убачається з матеріалів справи, Одеською міською радою було зобов'язано КП "Гідропарк "Лузаніка" забезпечити благоустрій прибережної території - земельну ділянку загальною площею 44,5 га що не заперечується сторонами.

Під час усього розгляду справи з боку відповідача не надано до суду доказів того, що земельна ділянка загальною площею 44,5 га перебуває у власності або користуванні у позивача чи земельною часткою (паєм), яка перебуваю у власності позивача, тобто, що ТОВ "Гідропарк "Лузанівка" є : власником вказаної земельної ділянки, її частки, або землекористувачем.

З витребуваних під час апеляційного розгляду справи доказів вбачається, що в Статуті даного Підприємства в уставному фонді не має будь-якої земельної ділянки.

Крім того, з отриманого листа Держгеокадастру Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 06.07.2017 року на запит ОААС від 23.06.2017 року вбачається, що згідно наявних Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою договорів оренди землі станом на 31.12.2012 року не зареєстровано право власності (користування) на земельну ділянку, яка знаходиться; «- від урізу моря уздовж розважального комплексу «Малібу», межею парка «Лузанівський», уздовж Миколаївської дороги до провулка Векслера і урізу моря» (площею 44,5 га)

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги доводи позивача про те, що позивачем за період з 01.04.2013 року по 31.12.2015 року було надано різноманітним суб'єктам господарювання земельні ділянки для провадження підприємницької діяльності та розміщення на них об'єктів торгівлі та розваг, адже з досліджених судом договорів про пайову участь в утриманні об'єктів благоустрою судом встановлено, що їх предметом є пайова участь в утриманні об'єктів благоустрою.

Тому, висновки перевіряючих, які викладені в акті перевірки 20.04.2016 року № 1396/15-54-14-01/30376928 про порушення п.п. 269.1.1, п.п.269.1.2, п.269.1.ст.269.1., п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270, п.п.271.1.1п.270.1 ст. 271, п.274.1ст.274, п.285.1, п.285.2 ст.285, п.286.2 ст.286, ст.287 Податкового кодексу України Підприємством занижено податок на землю всього на 924460,35 грн., у т.ч. по періодам: 2013 рік (з 01.04.2013 року по 31.12.2013 року) у сумі 232654,03 грн.; 2014 рік у сумі 314860,07 грн.; 2015 рік у сумі 376946,25 грн. є необґрунтованими, а отже ППР від 11.05.2016 року №1 є протиправним та підлягає скасуванню, що було правильно встановлено судом першої інстанції.

В межах здійснення своєї господарської діяльності, позивачем укладено з 29.01.2013 року між позивачем (замовник)та ТОВ "УКРПРОМСТРОЙ" (підрядник) укладений договір підряду № 1/01 від 29.01.2013 року (т.4 а.с.188-191)

Відповідно до умов вказаного договору Замовник (КП "Гідропарк "Лузанівка") доручив, а Підрядник (ТОВ "УКРПРОМСТРОЙ") прийняв на себе зобов'язання виконати роботи з благоустрою пішохідної алеї пляжу Лузанівка, вздовж берегової лінії, за адресою: Миколаївська рога, 172а, м. Одеса".

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке, що позивачем на підтвердження виконання умов вищевказаного договору до суду першої інстанції було надано: податкову накладну №1 від 14.06.2013 року на загальну суму коштів, що підлягає сплаті - 146820,00 грн., в тому числі ПДВ - 24470 грн., акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2013 року на суму 146820,00 грн., в тому числі ПДВ 24470,00 грн., довідку про вартість виконаних будівельних робіт за червень 2013 року, підсумкова відомість ресурсів, податкову накладну №1 від 09.07.2013 року на загальну суму коштів, що підлягає сплаті - 122452,80 грн., в тому числі ПДВ - 20408,00 грн., акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2013 року на суму 122452,80 грн., в тому числі ПДВ 20408,00 грн., довідку про вартість виконаних будівельних робіт за липень 2013 року, підсумкова відомість ресурсів, податкову накладну №2 від 25.07.2013 року на загальну суму коштів, що підлягає сплаті - 50005,20 грн., в тому числі ПДВ - 8334,20 грн., акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2013 року на суму 50005,20 грн., в тому числі ПДВ 8334,20 грн., довідку про вартість виконаних будівельних робіт за липень 2013 року, підсумкова відомість ресурсів, податкову накладну №2 від 27.08.2013 року на загальну суму коштів, що підлягає сплаті - 500852,40 грн., в тому числі ПДВ - 8475,40 грн., податкову накладну №1 від 12.08.2013 року на загальну суму коштів, що підлягає сплаті - 49722,00 грн., в тому числі ПДВ - 8287,00 грн., акт № 4 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013 року на суму 100574,40 грн., в тому числі ПДВ 16762,40 грн., довідку про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2013 року, підсумкова відомість ресурсів (т.4 а.с.194-228)

Також, на підтвердження оплати виконаних робіт по договору № 1/01 від 29.01.2013 позивачем надано до суду належним чином засвідчену копію банківської виписки по особовому рахунку позивача (т.4 а.с.229-241).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи наявні копії податкових накладних, отриманих від підрядника ТОВ "Укрпромствой", також підтверджують факт здійснення вищевказаних господарських операцій по поставці товару та дають право на включення податку на додану вартість до складу ціни товару та є необхідною умовою для формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Вказані податкові накладні, належним чином оформлені, були отримані позивачем від його контрагента відповідно до договору.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з матеріалів справи встановлено, що позивачем на підтвердження правомірності віднесення спірних сум до складу податку у перевіряємий період, надано належним чином засвідчену копію податкової накладеної №14 від 01.10.2014 року, яка складено ПП "НТ СЕРВІС" на виконання договору поставки №105/81 від 01.01.2014 року на загальну суму 2340,187 грн., в тому числі - ПДВ - 390,03 грн. та видаткову накладу від 02.10.2014 року №22278. (т.4 а.с.243-249) з яких вбачається, що позивач у вказаного контрагента придбавались канцелярські товари.

Також позивачем було надано копію Акту від 31.07.2014 року №У000000922 який складений ТОВ "НЕОНРЕКЛАМСЕРВІС" як виконавцем з ТОВ "Гідропарк "Лузанівка" як замовником про те, що виконавцем були виконанні роботі, а саме: "Інформаційні послуги по освітленню діяльності КП "Гідропарк "Лузанівка", податкову накладну №18 від 21.07.2014 року, яка складена вищевказаними особами на виконання умов договору про надання послуг від 03.07.2014 року №У000000951 на загальну суму 10000,00 грн. в тому числі ПДВ - 12666,67 грн. та роздруківку з веб-сайту на підтвердження фактичного виконання послуг по освітленню діяльності КП "Гідропарк "Лузанівка" (т.5 а.с.3-10)

Крім того, в межах здійснення своєї господарської діяльності між КП "Гідропарк "Лузанівка" (Замовник) та ТОВ "Апогей" (виконавець) укладено договір від 03.11.2015 року №20 (т.5 а.с.11-12).

Згідно п.1.1. вказаного договору виконавець приймає на себе зобов'язання по виконанню робіт: Устройство гідроізоляції покрівлі, в обумовлений даним договором строк, а Замовник - зобов'язання прийняти і оплатити належним чином виконані роботи в порядку та на умовах даного Договору.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем було надано податкову накладу №41 від 30.11.2015 року, на загальну суму коштів, що підлягає сплаті - 59873,95 грн., в тому числі ПДВ - 9978,99 грн., акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2015 року на суму 59873,95 грн., в тому числі ПДВ 9978,99 грн., довідку про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2015 року, договірну ціну, локальний кошторис на будівельні роботи, підсумкові відомості ресурсів (т.5 а.с.1-30).

В підтвердження оплати виконаних робіт по вищевказаному договору позивачем надано засвідчену копію банківської виписки по особовому рахунку позивача (т.5 а.с.31-).

Також між КП "Гідропарк "Лузанівка" (Замовник) та ТОВ "Апогей" (підрядник) укладено договір від 14.04.2014 року №21 (т.5 а.с.32-34) за яким Підрядник своїми силами чи з залученням третіх осіб, зобов'язується здійснити роботи по ремонту і технічному обслуговуванні 3-х піскоочисних машин і здати роботи Замовнику, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити дані роботи, згідно Акту прийому-передачі наданих робіт (послуг).

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору позивачем надано податкову накладу №3 від 05.05.2014 року, на загальну суму коштів, що підлягає сплаті - 12000,00 грн., в тому числі ПДВ - 2000,00 грн., акт № 1 прийому-передачі наданих послуг від 05.04.2014 року, складений на виконання умов договору №21 від 14.04.2014 року, на загальну суму 12000,00, в тому числі ПДВ-2000,00 грн.

В підтвердження оплати виконаних робіт по вищевказаному договору позивачем надано засвідчену копію банківської виписки по особовому рахунку позивача (т.5 а.с.36-37).

Також, між КП "Гідропарк "Лузанівка" (Замовник) та ТОВ "Апогей" (підрядник) укладено договір від 19.05.2014 року №25 (т.5 а.с.38-39) за яким Підрядник своїми силами чи з залученням третіх осіб, зобов'язується здійснити роботи по установці тросу металевого в кількості 4000м у вигляді огорожі зеленої зони на території КП "Гідропарк "Лузанівка" і здати роботи Замовнику, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити дані роботи, згідно Акту прийому-передачі наданих робіт (послуг).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано податкову накладу №7 від 30.05.2014 року, на загальну суму коштів, що підлягає сплаті - 16000,00 грн., в тому числі ПДВ - 2666,67 грн. та акт № 2 прийому-передачі наданих послуг від 30.05.2014 року, складений на виконання умов договору №22 від 19.05.2014 року, на загальну суму 12000,00, в тому числі ПДВ-2000,00 грн.

На підтвердження оплати виконаних робіт по вищевказаному договору позивачем надано засвідчену копію банківської виписки по особовому рахунку позивача (т.5 а.с.42-43).

В межах здійснення своєї господарської діяльності між позивачем та ТОВ "ВЕНЕРА ІНВЕСТМЕНТ" укладений договір № 73 від 23.09.2015 року (т.5 а.с.44-46) відповідно до Виконавець (ТОВ "ВЕНЕРА ІНВЕСТМЕНТ") взяв на себе зобов'язання виконати роботи з "Реконструкції фасаду адміністративної будівлі КП "Гідропарк "Лузанівка".

В підтвердження виконання умов вищевказаного договору позивачем надано: договірну ціну, акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 року суму 132000,00 грн., в тому числі ПДВ 22000,00 грн., довідку про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 року, підсумкову відомість ресурсів, податкова накладна № 48 від 21.10.2015 року на суму 132 000,00 грн., в тому числі ПДВ 12 000,00 грн. (т.5 а.с.47-62).

На підтвердження оплати виконаних робіт по вищевказаному договору позивачем надано засвідчену копію банківської виписки по особовому рахунку позивача (т.5 а.с.62).

08 червня 2015 році між позивачем та ТОВ "ЛЮН-2007 укладений договір № 2 (т.5 а.с.63-66), відповідно до якого Виконавець (ТОВ "ЛЮН-2007") взяв на себе зобов'язання по виконанню робіт з поточного ремонту навісу для людей з обмеженими фізичними можливостями з влаштування гідроізоляції покрівлі адміністративної будівлі позивача.

В підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано: договірну ціну,локальний кошторис, підсумкову відомість, дефектний акт, відомості об'ємів робіт, акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2015 року на суму 67208,71 грн., в тому числі ПДВ 11201,45 грн., податкову накладна № 7 від 18.06.2015 року і на суму 67208,51 грн., в тому числі ПДВ 11 201,45 грн. (т.5 а.с.66-94)

На підтвердження оплати виконаних робіт по вищевказаному договору позивачем надано до суду копію платіжного доручення №2 від 19.06.2015 року та виписок по рахунку позивача(т.5 а.с.95-97).

19 червня 2015 року між позивачем та ТОВ "ЛІОН-2007" укладений договір № 3 (т.5 а.с.97-99) відповідно до якого Виконавець (ТОВ "ЛІОН-2007") взяв на себе зобов'язання по виконанню робіт з Благоустрою території парку Лузанівка (роботи зі стабілізації ґрунту майданчиків, піших доріжок, огороджуючи конструкцій, бордюрів на території гідропарку тощо).

В підтвердження виконання умов вищевказаного договору позивачем надано: локальний кошторис, договірну ціну, відомості об'ємів робіт, дефектний акт, підсумкову відомість, акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2015 року на суму 112252,41 грн., в тому числі ПДВ 18708,73 грн., довідку про вартість робіт, підсумкову відомість ресурсів, податкову накладна № 9 від 06.07.2015 року суму 112252,41 грн., в тому числі ПДВ 18 708,73 грн. ( т.5 а.с.101-130).

На підтвердження оплати виконаних робіт по вищевказаному договору позивачем надано до суду копію платіжного доручення №5 від 08.07.2015 року та виписок по рахунку позивача(т.5 а.с.95-97).

Також, з метою забезпечення здійснення свої господарської діяльності між КП "Гідропарк "Лузанівка" (споживач) та ВАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" (постачальник) 30.06.2011 року було укладено договір №028068 з додатками за умовами якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком "Графік зняття показників засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (т.5 а.с.155-162,165-179). До вказаного договору його сторонами також 30.06.2011 року укладено додаткову угоду №028068 (а.с.163-164).

В підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано належним чином засвідчені копії податкової накладної №1918 від 17.12.2014 року на загальну суму 2324,04 грн., в тому числі ПДВ - 387,34 грн. та податкову накладну №3153 від 24.12.2014 року на загальну суму 5281,42, в тому числі 880,24 грн. (т.5 а.с.180) та акт прийняття-передавання товарної продукції від 31.12.2014 року (т.5 а.с.181).

При цьому суд апеляційної інстанції бере до уваги пояснення позивача (т.4 а.с.176-183) де позивач вказав, що використовує у власній господарській діяльності електричну енергію для отримання якої для подальшого використання у господарській діяльності, був вимушений укласти договір про тачання електричної енергії з ВАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" № 028068 30.06.2011 року.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що як вбачається з акту перевірки, суми податку на додану вартість відповідно до вищевказаних податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту за період: червень - серпень 2013 року, травень 2014 року, липень 2014 року, жовтень 2014 року., грудень 2014 року, червень 2015 року, липень 2015 року, жовтень - листопад 2015 року та суми витрат підприємства за вказаними операціями за період червень - серпень 2013 року, травень 2014 року.

Колегія суддів звертає увагу, що як убачається з первинних документів які були надані позивачем, що за відповідними вказаними господарськими операціями позивач отримував від своїх контрагентів послуги по благоустрою пляжу Лузанівка, по гідроізоляції покрівлі, по ремонту піскоочисних машин, поставці канцелярії та електроенергіх та ін..

Згідно інформації, яка міститься в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, одними із основних видів діяльності позивача за КВЕД є: 93.29 Організування інших видів відпочинку та розваг.

При цьому суд апеляційної інстанції бере до уваги, що представником позивача під час розгляду справи та у наданих до суду першої інстанції письмових поясненнях зазначено, що придбаний у контрагентів послуги та товари використовувались КП "Гідропарк "Лузанівка" у межах здійснення його господарської діяльності.

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що правові відносини щодо сплати податку на додану вартість регулюються Податковим кодексом України, веденням бухгалтерського обліку по податкових операціях встановлено Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Досліджуючи правомірність включення позивачем спірних сум ПДВ до складу податкового кредиту та включення спірних сум до витрат підприємства, суд виходить з наступного.

Правові відносини щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість, а також, віднесення сплачених платниками сум до витрат підприємств з 01.01.2011 року регулюються Податковим кодексом України, веденням бухгалтерського обліку по податкових операціях встановлено Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні ".

Статею 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, на підставі даних, не підтверджених документами.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні " визначено загальне поняття та характеристика документу на підставі якого виникає право та обов'язок в платника податків на формування показників податкової, бухгалтерської та фінансової звітності. Таким документом є первинний документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Вимоги до первинного документу встановлені ст. 9 цього ж Закону та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону Про бухгалтерський облік, на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

Порядок формування податкового кредиту з 01.01.2011 року визначений ст. 198 Податкового кодексу України (надалі - ПК України).

Відповідно до п.п.198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Пунктом 198.2 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів(основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках реквізити, що визначені у цьому пункті.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Згідно з п. 201.6 ст. 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України визначено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, як вбачається з викладеного, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання у власній господарській діяльності.

Згідно з п.п.14.1.27. п.14.1 ст.14 ПК України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Склад витрат та порядок їх визнання врегульовано ст.138 ПК України.

Відповідно до п.138.1 ст.138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування складаються з витрат операційної діяльності та інших витрат.

Відповідно до п.п.138.1.1. п.138.1 ст.138 ПК України, витрати операційної діяльності включають, зокрема собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Пунктом 138.4. ст.138 ПК України визначено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з п.138.8. ст.138 ПК України, собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Підпунктом 138.8.1. п.138.8. ст.138 ПК України визначено, що до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, визначеному в положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку.

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.п.139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п.177.4. ст.177 Податкового кодексу України, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Зі змісту наведених норм вбачається, що витрати підприємства можна враховувати при обчисленні об'єкта оподаткування лише у разі фактичності відповідних витрат, оскільки сам факт їх здійснення є визначальною ознакою формування витрат. В свою чергу, фактичність здійснення витрат повинна підтверджуватись розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, однак, самі по собі документи без реального здійснення операції, за наслідком якої сформовані витрати підприємства, не мають юридичної сили та не можуть бути підставою для формування валових витрат підприємства.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість та витрати підприємства мають бути фактично підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків та віднесення ним сум до валових витрат.

Відповідно п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14 ПК України постачання товарів - будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду та відповідно п. 14.1.202 зазначеної статті продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Згідно з п.п.14.1.203 п.14.1 ст.14 ПК України продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об'єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем на підтвердження обґрунтованості віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за перевіряємий період та включення спірних сум до витрат підприємства, надані податкові накладні, акти виконаних робіт, платіжні доручення, банківські виписки та інші супутні бухгалтерські та первинні документи, які досліджені судом.

При цьому колегія суддів зазначає, що нормами податкового законодавства визначено, що нарахування податкового кредиту здійснюється на підставі податкової накладної, яка сама по собі є підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ. При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Разом з цим, єдиною підставою для настання відповідальності платника податку, є неможливість підтвердження сум податку, включеного до складу податкового кредиту, податковими накладними, проте, як вже встановлено судом, відповідні податкові накладні у позивача на час перевірки були наявні.

Отже суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що платники податку відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту і своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону.

Відповідно до абзацу "д" пп. 138.8.5 п. 138.8 ст. 138, п. 134.1 ст. 134 ПК України, витрати на опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення та інші послуги з утримання виробничих приміщень включаються до складу загальновиробничих витрат, які відносяться на собівартість виготовлених і реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

Об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Наказом Міністерства фінансів України №318 від 31 грудня 1999 року "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку" затверджено Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" (далі - П(С)БО 16).

Згідно з п. 15.6. П(С)БО 16, до складу загальновиробничих витрат включаються: витрати на опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення та інше утримання виробничих приміщень.

Отже, як вбачається з аналізу викладеного, позивач мав повне право на віднесення сплачених сум за електроенергію до витрат підприємства.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що і позивач, і його контрагенти на час укладання спірних правочинів, були зареєстровані як платники податку на додану вартість. Вказана обставина також не заперечувалася відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про підтвердження фактичного здійснення позивачем господарських операції з контрагентами, а також про добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті.

Податкові накладні, які надані позивачем, складені відповідно до вимог, які визначені Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем правомірно віднесено до складу податкового кредиту та до складу витрат підприємства, спірні суми ПДВ та витрат.

Також суд апеляційної інстанції взяв до уваги надані позивачем розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (т.5 а.с.133-146) та відомості по рахунку позивача (т.5 а.с.147-152) з яких судом встановлено, що позивачем було відкориговано показник "Переплата пайової участі в утриманні об'єктів благоустрою". Вказане коригування здійснено позивачем по взаємовідносинам покупцями, в зв'язку із поверненням їм коштів, оскільки послуги, за які ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13.ОСОБА_14 фактично не були надані.

Наказом міністерства доходів і зборів України №10 від 14.01.2014 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, затверджено Порядок Форму податкової накладної та Порядок заповнення податкової накладної. (Далі - Порядок)

Відповідно до пунктів 20-22 Порядку у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної. Порядок складання, реєстрації, зберігання розрахунку коригування аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних. Порядковий номер розрахунку коригування присвоюється відповідно до його номера в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних. На титульному аркуші розрахунку коригування вказується, до якої податкової накладної та за яким договором вносяться зміни. Якщо розрахунок коригування складається платником податку до податкової накладної, яка відповідає вимогам пункту 11 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України та/або яка складена в електронній формі, такий розрахунок підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. У разі якщо розрахунок коригування складається в електронній формі та/або на суму податку на додану вартість, яка перевищує суму, передбачену пунктом 11 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, такий розрахунок підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних лише після реєстрації в ньому накладної, до якої складається цей розрахунок. 21. На підставі вказаного розрахунку отримувач товарів/послуг здійснює коригування податкового кредиту відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України (за умови дотримання положень законодавчих актів щодо віднесення сум до податкового кредиту) з обов'язковим відображенням зазначених коригувань у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних (з від'ємним чи позитивним значенням). 22. Розрахунок коригування складається виключно продавцем - особою, яка є платником податку, філією чи структурним підрозділом, якому делеговано право складання податкової накладної (відповідно до пункту 2 цього Порядку), особою, яка веде облік результатів під час виконання договорів про спільну діяльність та відповідальна за утримання та внесення податку до бюджету, особою - управителем майна, яка веде окремий податковий облік з податку на додану вартість при здійсненні господарських операцій, пов'язаних з використанням майна, що отримане в управління за договорами про управління майном, та покупцем - отримувачем послуги, наданої йому нерезидентом, місце постачання якої розташоване на митній території України, з обов'язковим включенням зазначених коригувань до зміни податкових зобов'язань та одночасним відображенням у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних з від'ємним чи позитивним значенням.

Статтею 192 Податкового кодексу визначено, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню. Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг. Результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, оскільки позивачем складено відповідний розрахунок коригування кількісних і вартісних показників податкової накладної, результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що висновки перевіряючих про порушення позивачем пп. 168.1.1. п.168.1 статті 168 , п.51.1 ст.51; п.176.2 "б" ст.176 Податкового кодексу України; п.3 Наказу ДПА України від 24.12.2010р. №1020 "Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) є необгрутнованим.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень процесуального та матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на користь Державної судової адміністрації України на рахунок №:0001, отримувач коштів: ГУК у м. Київ/22030106, , банк отримувача: ГУДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, , судовий збір в розмірі у розмірі 24 344 (двадцять чотири тисячі триста сорок чотири) грн. 57 коп.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.В. Яковлєв