Справа № 808/30/16
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 року м. Київ К/800/548/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Горбатюка С.А., Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства земельних ресурсів України, Кваліфікаційної комісії Державного агентства земельних ресурсів України, за участю третьої особи - Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, про визнання протиправним рішення, визнання протиправним та скасування наказу, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою представника позивача - ОСОБА_2 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року,

у с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного агентства земельних ресурсів України, Кваліфікаційної комісії Державного агентства земельних ресурсів України, за участю третьої особи - Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, про визнання протиправним рішення, визнання протиправним та скасування наказу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є сертифікованим інженером-землевпорядником на підставі сертифікату № НОМЕР_1 від 16 травня 2013 року.

Наказом Державного агентства земельних ресурсів № 84 від 02 квітня 2015 року виданий на ім'я позивача кваліфікаційний сертифікат було анульовано. Підставою для анулювання сертифікату значиться частина дев'ятнадцята статті 66, частина третя статті 66?, частина третя статті 68 Закону України «Про землеустрій», п.3.20 «Порядку роботи кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста» та подання Кваліфікаційної комісії про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників від 30 березня 2015 року № 15/429-430. Як вбачається з витягу з Протоколу засідання № 3 від 26 березня 2015 року кваліфікаційної комісії, підставою для розгляду питання про анулювання кваліфікаційного сертифіката став лист Держземагентства України від 06 березня 2015 року № 32-28-0.23-4524/2-15 про порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог законодавства. З цього витягу також, вбачається, що кваліфікаційна комісія приймала рішення на підставі негативних висновків державної експертизи землевпорядної документації як свідчення грубого порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою. При цьому кваліфікаційна комісія обмежилася формальним розглядом листа Держземагентства України від 06 березня 2015 року № 32-28-0.23-4524/2-15, не перевірила обставини, викладені у висновках експертиз, їх достовірність, не дослідила самі висновки та матеріали, які лягли в їх основу, не з'ясувала думку інженера-землевпорядника та наявність його вини у зафіксованих порушеннях, не з'ясувала наявність висновків від зафіксованих порушень. Такий формальний підхід до розгляду питання про анулювання кваліфікаційного сертифіката призвів до хибного висновку кваліфікаційної комісії про наявність в діях ОСОБА_1 грубого порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Тому позивач просив суд визнати протиправним рішення кваліфікаційної комісії Державного агентства земельних ресурсів України викладене у формі протоколу засідання № 3 від 26 березня 2015 року щодо звернення до Держземагентства України із поданням про позбавлення (анулювання) кваліфікаційного сертифіката № НОМЕР_1 від 16 травня 2013 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1, визнати протиправним та скасувати наказ Державного агентства земельних ресурсів України № 84 від 02 квітня 2015 року «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката № НОМЕР_1 від 16 травня 2013 інженера-землевпорядника ОСОБА_1

Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 21 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року, в задоволенні позовних вимог відмовив в повному обсязі.

У касаційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник Держземагенства України в своїх запереченнях на касаційну скаргу, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на ім'я ОСОБА_1 16 травня 2013 року видано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника № НОМЕР_1.

Наказом Державного агентства земельних ресурсів України № 84 від 02 квітня 2015 року вищезазначений кваліфікаційний сертифікат позивача було анульовано.

Із копії наказу, яка міститься в матеріалах справи вбачається, що наказ відповідачем у справі прийнято на підставі подання кваліфікаційної комісії Державного агентства земельних ресурсів України про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників № 15/429-430 від 30 березня 2015 року, яке у свою чергу прийнято відповідно до рішення кваліфікаційної комісії Державного агентства земельних ресурсів України, яке оформлено у вигляді протоколу засідання кваліфікаційної комісії № 3 від 26 березня 2015 року.

Відповідно до витягу з протоколу засідання кваліфікаційної комісії Державного агентства земельних ресурсів України № 3 від 26 березня 2015 року відповідачем було розглянуто лист Держземагентства України від 06 березня 2015 року № 32-28-0.23-4524/2-15 про порушення сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_1 вимог законодавства, та інформацію щодо порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою сертифікованими інженерами-землевпорядниками, за участі яких документація із землеустрою була оцінена негативно за підсумковою оцінкою результатів державної експертизи і за результатами розгляду комісія ухвалили звернутися до Держземагентства України із поданням про позбавлення кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників, у тому числі ОСОБА_1 (сертифікат № НОМЕР_1 від 16 травня 2013 року), і це рішення було у подальшому реалізовано шляхом звернення з відповідним подання за № 15/429-430 від 30 березня 2015 року до Державного агентства земельних ресурсів України.

З листа Держземагентства України № 32-28-0.23-4524/2-15 від 06 березня 2015 року також вбачається, що за результатами проведення Держземагентством України та його територіальними органами обов'язкової державної експертизи документації із землеустрою видано висновки державної експертизи землевпорядної документації, за підсумковою оцінкою якої проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок оцінені негативно, у зв'язку з чим направляється на розгляд кваліфікаційної комісії інформація щодо порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою сертифікованими інженерами-землевпорядниками, за участі яких документація із землеустрою оцінена негативно за підсумковою оцінкою результатів державної експертизи - 32 за списком - ОСОБА_1, позивач у даній справі.

Так судами встановлено, що позивач у справі був відповідальним за дотримання законодавства при виконанні робіт із землеустрою під час розроблення Веселівським РВ ЗРФ «Центр державного земельного кадастру» на замовлення ОСОБА_3 проекту землеустрою «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» (для ведення фермерського господарства), зазначені обставини підтверджуються наданими суду належними письмовими доказами, які були досліджені судами під час розгляду справи та не заперечувались представниками осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Головним управлінням Держземагентства у Запорізькій області здійснено державну експертизу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 8,7303 га у власність громадянину України ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства на підставі наказу Державного комітету України із земельних ресурсів № 140 від 25 червня 2008 року «Про заходи щодо посилення контролю за додержанням вимог законодавства у сфері здійснення державної експертизи». В ході проведення цієї експертизи були встановлені чисельні порушення вимог чинного законодавства розробником цього проекту - інженером землевпорядником ОСОБА_4, що і було відображено у висновку державної експертизи землевпорядної документації № 327 від 11 грудня 2014 року, який видано Головним управлінням Держземагентства у Запорізькій області, яким також проект землеустрою було визнано таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам та правилам і оцінюється негативно.

Будь - які докази звернення позивача особисто чи його представника до відповідного органу з метою спростування висновку державної експертизи землевпорядної документації № 327 від 11 грудня 2014 року, який видано Головним управлінням Держземагентства у Запорізькій області в матеріалах справи відсутні.

Доказів проведення повторної експертизи та її результатів позивачем також не надано.

За відсутності результатів повторної експертизи та спростування висновку державної експертизи землевпорядної документації № 327 від 11 грудня 2014 року повинні бути реалізованими заходи, передбачені Законом України «Про землеустрій», Законом України «Про державну експертизу землевпорядної документації».

Жодних обов'язкових процедур у вигляді опитування розробника об'єкту експертизи, отримання від нього додаткових пояснень та документів, на яких наполягає позивач та представник позивача, під час здійснення державної експертизи землевпорядної документації Законом України «Про державну експертизу землевпорядної документації» не передбачено.

Відповідно до п. «а» частини другої статті 28 Закону України «Про землеустрій», розробники документації із землеустрою зобов'язані: дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою. Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідачі у справі, які у спірних правовідносинах виступають у якості суб'єктів владних повноважень, під час прийняття рішення кваліфікаційної комісії Державного агентства земельних ресурсів України викладене у формі протоколу засідання № 3 від 26 березня 2015 року щодо звернення до Держземагентства України із поданням про позбавлення (анулювання) кваліфікаційного сертифіката № НОМЕР_1 від 16 травня 2013 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1, наказу Державного агентства земельних ресурсів України № 84 від 02 квітня 2015 року «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката № НОМЕР_1 від 16 травня 2013 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1 діяли в межах повноважень та у спосіб, які встановлені чинним законодавством України, під час прийняття відповідачами у справі рішень, які є предметом оскарження у справі, не було порушено порядку(процедури) прийняття рішень, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені позивачем у справі позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи , а тому суд обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог через їх недоведеність та безпідставність.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд який переглядав постанову суду першої інстанції погодився з такими висновками суду першої інстанції та обґрунтовано залишив її без змін.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника позивача - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді С.А. Горбатюк

Т. Г. Стрелець