Справа № 405/704/17(2-а/405/29/17)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2017 рокусправа № 405/704/17(2-а/405/29/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвій Ю.В.

за участю представника відповідачів Чирухіної Л.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДФС України у Кіровоградській області на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 травня 2017 року у справі № 405/704/17(2-а/405/29/17) за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС України у Кіровоградській області, Державної фіскальної служби України, третя особа: Державна казначейська служба України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби України в Кіровоградській області (Відповідач 1) у ненаданні висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах державної податкової служби (податкової міліції) внаслідок захворювання за наслідками нещасного випадку;

- зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби України в Кіровоградській області надати висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах державної податкової служби (податкової міліції) внаслідок захворювання за наслідками нещасного випадку відповідно до Закону України «Про міліцію» в редакції Закону від 13.02.2015 року № 208-УІІІ та направити висновок щодо виплати грошової допомоги до Державної фіскальної служби України для прийняття рішення про призначення виплати;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України (Відповідач 2) призначити до виплати позивачу одноразову грошову допомогу у зв'язку із ІІІ групою інвалідності, що настала в період проходження служби в податковій міліції внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків, відповідно до Закону України «Про міліцію» в редакції Закону від 13.02.2015 року № 208-УІІІ в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 травня 2017 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, Відповідач 1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що на даний час механізм визначення та виплати зазначеної допомоги відсутній. Також зазначає, що призначення одноразової грошової допомоги позивачу було б можливе лише за умови чинності Закону України «Про міліцію», оскільки розмір допомоги має бути визначений саме у відповідності із вказаним Законом, який втратив чинність.

Позивач в судове засідання не з'явився, але він був обізнаний про час, дату та місце розгляду справи, його явка обов'язковою не визнавалась, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідачів в судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно залишити без задоволення з огляду на наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 перебував на службі в органах податкової міліції Державної фіскальної служби України, обіймав посаду заступника начальника відділу власної безпеки при Головному управлінні Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, має спеціальне звання - полковник податкової міліції.

Наказом Державної фіскальної служби України від 19.02.2016р. № 437-о ОСОБА_3 було звільнено 23.02.2016р. із займаної посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України у відставку (зі зняттям з військового обліку) за пунктом 65 підпункт «б» (через хворобу) (а.с. 4).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААА № 171442 ОСОБА_3 було встановлено ІІІ групу інвалідності з 31.03.2016р. Причиною інвалідності у вказаній довідці зазначено: «травма отримана при виконанні службових обов'язків». Зв'язок отримання ОСОБА_3 травми з виконанням ним службових обов'язків також підтверджується довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12ААА № 007070 (а.с. 5, 6).

Листом Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області від 16.01.2017р. №15/Г/11-28-04-33 у задоволенні його звернення щодо отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності в наслідок травми пов'язаної з виконанням службових обов'язків, було відмовлено з посиланням на втрату чинності Законом України «Про міліцію», який передбачав право на отримання такої допомоги та повідомлено про можливий розгляд питання виплати допомоги після внесення відповідних змін до законодавства.

Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як колишній працівник податкової міліції, має внаслідок захворювання, що пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, встановлену інвалідність після набрання чинності Законом України № 208-VІІІ від 13.02.2015 «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію», а тому має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про міліцію» в порядку та на умовах, визначених Порядком та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою КМУ від 21.10.2015р. № 850.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду та з цього приводу зазначає наступне.

Згідно пункту 356.1. статті 356 ПК України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відповідно до частини 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

У зв'язку з прийняттям Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015р. № 580-VIII, який набув чинності 07.11.2015р., Закон України «Про міліцію» втратив чинність.

Разом з тим, абзацом 3 пункту 15 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про національну поліцію» (пункт 15 розділу XI доповнено абзацом третім згідно із Законом України від 23.12.2015р. № 900-VIII, який набрав чинності 29.12.2015р.) передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

На виконання ст. 23 Закону України «Про міліцію», Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 850 від 21.10.2015р. «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (далі - Порядок №850).

Таким чином, посилання апелянта на законодавчу неврегульованість питання порядку призначення одноразової грошової допомоги особам, яким встановлено інвалідність, як на підставу для відмови у виплаті такої допомоги позивачу, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки право на отримання допомоги на умова, передбачених ст. 23 Закону України «Про міліцію», діючим законодавством передбачено.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку №850 (який є чинним на даний час та діяв на момент виникнення спірних правовідносин), днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Оскільки факт встановлення позивачу інвалідності внаслідок отримання травми при виконанні службових обов'язків відповідачами не заперечується відповідачами, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Пунктом 9 Порядку № 850 передбачено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, для забезпечення захисту прав позивача суд першої інстанції обґрунтовано зобов'язав Державну фіскальну службу України призначити до виплати позивачу одноразову грошову допомогу, оскільки прийняття такого рішення є умовою здійснення відповідної виплати.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС України у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 травня 2017 року у справі № 405/704/17(2-а/405/29/17) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлено 24 липня 2017 р.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко