Справа № 803/145/17
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/6621/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 803/145/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

09.02.2017 р. позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 7150-17 від 17.06.2015 року.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року позов задоволено. Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення № 7150-17 від 17.06.2015 року.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Ковельська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.1 ст.41 КАС України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що місцеві ради за вимогами ПК України мають обов'язково встановити відповідним рішенням транспортний податок і таке рішення має бути оприлюдненим до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановленого місцевого податку. У іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, виходячи з наступних підстав.

Як видно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки HONDA модель ODYSSEY, 2010 року випуску, з об'ємом двигуна 3471 куб.см., дата реєстрації 09.10.2014, державний номерний знак та серія НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1.

17 червня 2015 року податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення №7150-17, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік у розмірі 25000,00 грн.

Згідно із квитанцією №191 від 07.07.2015 позивач сплатив транспортний податок в розмірі 25000,00 грн.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким згідно зі ст. 267 ПК України було введено новий транспортний податок.

Відповідно пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Положення пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України визначають, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 см3.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.

Згідно із пп. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.

Відповідно до пп. 267.5.1 п. 267.1 ст. 267 цього кодексу базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом (п. 8.2 ст. 8 ПК України).

До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (п. 8.2 ст. 8 ПК України).

Серед переліку загальнодержавних податків та зборів, наведеного у п. 9.1. ст. 9 ПК України, транспортний податок відсутній і виходячи із приписів ст. 10 ПК України він є місцевим податком.

Із змісту п. 8.3 ст. 8 ПК України у редакції, чинній на час прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення видно, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Таким чином, безпосереднє встановлення транспортного податку віднесено приписами ПК України до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень.

При цьому згідно із п. 12.5 ст. 12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, яке набирає чинності з урахуванням строків, передбачених пп. 12.3.4 ст. 12 цього кодексу.

Відповідно до пп. 12.3.4 п. 21.3 ст. 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

З огляду на приписи наведених правових норм апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що місцеві ради повинні встановлювати транспортний податок своїм рішенням і таке рішення має бути оприлюднене до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування такого місцевого податку. У іншому разі норми відповідного рішення можуть бути застосовані не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

29.01.2015 р. рішенням Ковельської міської ради № 65/44 «Про встановлення транспортного податку у м. Ковелі» встановлено ставку транспортного податку в м. Ковелі. При цьому, виходячи із приписів ст. 3 Бюджетного кодексу України, щодо вказаного рішення 2015 рік є плановим періодом, а 2016 рік бюджетним.

Наведене дає підстави для висновку, що встановленні рішенням Ковельської міської ради № 65/44 від 29.01.2015 р. нові місцеві податки не можуть вважатися обов'язковими до сплати у 2015 році.

Крім того, апеляційний суд вважає вірним врахування судом першої інстанції проголошених у ст.4 ПК України принципів презумпції правомірності рішень платника податку (пп. 4.1.4 п.4.1 ст. 4 ПК України) та стабільності (пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПК України) і погоджується із тим, що застосування відповідачем положень ст. 267 ПК України з урахуванням рішення Ковельської міської ради № 65/44 «Про місцеві податки і збори» від 29.01.2015 р. не може мати місце у 2015 році та є протиправним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, податковий орган як суб'єкт владних повноважень діяв не в межах повноважень та не у спосіб передбачений законом та Конституцією України.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст.200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 803/145/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Суддя Н. В. Бруновська
Суддя М. В. Костів
Суддя Р. М. Шавель

Ухвала складена в повному обсязі 17.07.2017 року.