Справа № 471/1157/16-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2017-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

14 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 471/1157/16-а

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Скарницька І.Б.

Суддя Одеського апеляційного адміністративного суду Скрипченко В.О., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Братської районної державної адміністрації Миколаївської області на постанову Братського районного суду Миколаївської області від 28 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Братської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Братського районного суду Миколаївської області від 28 листопада 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано дії Управління соціального захисту населення Братської районної державної адміністрації Миколаївської області щодо виплати у 2016 році ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі меншому, ніж передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - неправомірними. Зобов'язано Управління соціального захисту населення Братської районної державної адміністрації Миколаївської області здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

13 грудня 2016 року Управління соціального захисту населення Братської районної державної адміністрації Миколаївської області подало апеляційну скаргу на зазначену постанову суду.

Ухвалою судді Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2017 року визнано неповажними причини пропуску строку Управління соціального захисту населення Братської районної державної адміністрації Миколаївської області на апеляційне оскарження на постанову Братського районного суду Миколаївської області від 28 листопада 2016 року, та залишив без руху апеляційну скаргу надавши строк: протягом тридцяти днів з дня отримання копії ухвали для зазначення інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження та надання доказів на підтвердження поважності цих причин.

Ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2017 року отримана апелянтом 12 червня 2017 року (а.с. 40).

На виконання вимог ухвали від 15 травня 2017 року апелянт надав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій, в підтвердження наявності поважних причин пропуску такого строку, посилається на те, що на момент подачі апеляційної скарги 13 грудня 2016 року управління не було звільнено від сплати судового збору, тому, оскільки бюджетом Управління коштів на цю мету передбачено не було - управління звернулося до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору. Однак, з фактичною неможливістю вчасно усунути недоліки апеляційної скарги у вигляді сплати судового збору, призвело до її повернення, у зв'язку з чим Управління скористалось правом на повторне оскарження постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Розглянувши подане клопотання доходжу висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки відсутність у 2016 році коштів для сплати судового збору, визнано не поважними з тих підстав, що апелянтом не надано доказів в підтвердження неможливості здійснити оплату судового збору з дня отримання копії оскаржуваної постанови, а також, що Управлінням вживались будь-які заходи з цією метою. Також, не взято до уваги посилання Управління на те, що з 01.01.2017р. згідно Закону України від 06.12.2016р. №1774-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2017р., частину 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» було доповнено пунктом 19. Відповідно цьому пункту від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються структурні підрозділи місцевих державних адмністрацій, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення, однак апеляційну скаргу з посиланням на вказані обставини Управління соціального захисту населення Братської районної державної адміністрації Миколаївської області подало 27 квітня 2017 року, а не у десятиденний строк з дня настання обставин, якими апелянт обґрунтовує поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження.

Крім того, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Тобто, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії» справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Частиною 4 статті 189 КАС України встановлено безумовний обов'язок апеляційного суду відмовляти у відкритті провадження у справі, якщо апелянтом не зазначено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Оскільки протягом встановленого судом строку вимог ухвали суду від 15 травня 2017 року апелянт не виконав, не зазначив інших причин поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження не зазначив, тому підстав для прийняття апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження не вбачається.

Керуючись статтями 186, 189 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Управлінню соціального захисту населення Братської районної державної адміністрації Миколаївської області у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Братської районної державної адміністрації Миколаївської області на постанову Братського районного суду Миколаївської області від 28 листопада 2016 року в зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя В.О. Скрипченко