Справа № 822/2502/16
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 липня 2017 року м. Київ К/800/23426/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги управління Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2017 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заборгованості,

встановив:

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області "Про звільнення ОСОБА_1." від 11 листопада 2016 року № 88-о. Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного ревізор - інспектора Деражнянського відділення Красилівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області з 12 листопада 2016 року. Стягнуто з Красилівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 листопада 2016 року по 17 лютого 2017 року включно. Постанову в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 2585 грн допущено до негайного виконання.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року постанову суду першої інстанції змінено та викладено абзац 4 резолютивної частини постанови в такій редакції: "Стягнути з Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 листопада 2016 року року по 17 лютого 2017 року в сумі 7 990 грн". В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 28 березня 2006 року працювала в органах Державної податкової служби України, а в подальшому Державної фіскальної служби України.

На підставі наказу від 18 березня 2015 року № 36-о позивач, починаючи з 18 березня 2015 року працювала на посаді головного державного ревізора-інспектора Деражнянського відділення Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області.

Згідно з пунктом 4 наказу Державної фіскальної служби України "Про реорганізацію деяких територіальних органів ДФС у Хмельницькій області" від 24 лютого 2016 року № 175 наказано реорганізувати Хмельницьку об'єднану Державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області шляхом приєднання до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області. У ході реорганізації Волочиське, Деражнянське та Летичівське відділення Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області виключити зі складу вказаної інспекції і включити до складу Красилівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області.

Відповідно до штатного розпису Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на 2016 рік 26 січня 2016 року затверджено штат в кількості 72 штатні одиниці, зокрема, у Деражнянському відділенні передбачено 4 посади головних державних інспекторів та 3 посади головних державних ревізорів - інспекторів.

03 березня 2016 року на виконання наказу Державної фіскальної служби України від 24 лютого 2016 року № 175 у зв'язку з реорганізацією Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області шляхом приєднання до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області ОСОБА_1 згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України попереджено про наступне звільнення із займаної посади не раніше 03 травня 2016 року, з попередженням позивач ознайомлена 03 березня 2016 року, що підтверджується її особистим підписом.

Відповідно до Переліку змін № 1 до штатного розпису на 2016 рік Красилівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на 2016 рік, 31 травня 2016 року затверджено штат в кількості 97 штатних одиниць, згідно з яким Деражнянське відділення має три посади головних державних ревізорів - інспекторів та 2 посади головних державних інспекторів.

У довідці Красилівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 27 грудня 2016 року №/8/22-10-04-023 встановлено, що відповідно до затвердженого штатного розпису до Красилівської об'єднаної Державної податкової інспекції 02 червня 2016 року були призначені в порядку переведення із Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції 5 працівників Деражнянського відділення, а саме: головні державні ревізори - інспектори ОСОБА_2., ОСОБА_3 та ОСОБА_4.; державні інспектори ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

02 червня 2016 року з Деражнянського відділення Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції призначено в порядку переведення на посади головних державних ревізорів - інспекторів Деражнянського відділення Красилівської об'єднаної Державної податкової інспекції: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Проте, щодо позивача, яка займала аналогічну посаду в Деражнянському відділенні Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції, яка реорганізовувалась відповідно до наказу Державної фіскальної служби України від 24 лютого 2016 року № 175, таких дій не вчинено, вакантної посади їй не запропоновано. При цьому, стаж роботи позивача станом на 01 березня 2016 року складає 04 роки 11 місяців та позивач є інвалідом ІІ групи, що не було враховано відповідачем при звільненні ОСОБА_1

У період з 05 травня 2016 року по 09 листопада 2016 року ОСОБА_1 була відсутня на роботі у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю та із перебуванням у відпустці.

Пунктом 1 наказу Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області "Про звільнення ОСОБА_1." від 11 листопада 2016 року № 88-о та на підставі попередження про наступне вивільнення відповідно до пункту 1 частин 1, 4 статті 87 Закону України "Про державну службу", від 10 грудня 2015 року № 889-VIII наказано припинити державну службу та звільнити ОСОБА_1 11 листопада 2016 року з посади головного державного ревізора-інспектора Деражнянського відділення Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області у зв'язку із зміною організаційної структури та скороченням штатної чисельності (пункт 1 статті 40 КЗпП України).

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з яким погодися суд апеляційної інстанції, виходив з того, що реорганізація органів Державної фіскальної служби України не може бути підставою для звільнення позивача з займаної посади без дотримання вимог трудового законодавства. В порушення вимог частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавцем не запропоновано позивачу жодної іншої вакантної посади перед звільненням. При цьому, безпідставними є посилання відповідача на низький кваліфікаційний рівень позивача, а саме: відсутність досвіду роботи для виконання функціональних обов'язків за штатними посадами, у порівнянні з іншими працівниками, які були прийняті в Деражнянське відділення Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції по переводу з Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції та мали досвід роботи за відповідними напрямками.

Оскільки, внаслідок винесення протиправного наказу відповідача, тривалість вимушеного прогулу позивача, який утворився з 12 листопада 2016 року по 17 лютого 2017 року, склала 68 робочих днів, то суд апеляційної інстанції, вважав, що постанову суду першої інстанції необхідно зміни вказавши період вимушеного прогулу та суму, яка підлягає стягненню з відповідача за цей період.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до статті 36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Спірні правовідносини виникли з приводу реорганізації Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області шляхом приєднання до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області та скорочення посади головного державного ревізора-інспектора Деражнянського відділення Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, яку обіймала позивач.

Частиною другою статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За правилами статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Згідно з частиною першою статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Частина друга статті 42 КЗпП України визначає перелік працівників, яким надається перевага в залишенні на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації, зокрема сімейним - при наявності двох і більше утриманців (пункт 1); особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком (пункт 2); працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації (пункт 3).

Для перевірки переважного права на залишення на роботі повинні досліджуватись документи та інші відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), про підвищення кваліфікації, про навчання без відриву від виробництва, про раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, про тимчасове виконання обов'язків більш кваліфікованих працівників, про досвід трудової діяльності, про збільшення обсягу виконуваної роботи, про суміщення професій тощо.

Продуктивність праці і кваліфікація працівника повинні оцінюватися окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників. При відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП.

Верховний Суд України в постанові від 1 квітня 2015 року у справі №6-40цс15 висловив правову позицію, згідно з якою власник є таким, що належно виконав вимоги частини 2 статті 40, частини 3 статті 49-2 КЗпП щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Аналізуючи положення пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, частин 1, 3 статті 49-2 цього Кодексу власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто вживає заходи до переведення працівника за його згодою на іншу роботу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 березня 2015 року(справа № 21-52а15)

Разом з цим, у довідці Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 06 січня 2017 року № 424/8/22-25-04 зазначено, що ОСОБА_1 у період з 03 березня 2016 року по 11 листопада 2016 року пропозицій про заміщення вакантних посад Хмельницькою об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Хмельницькій області не надавалось, оскільки відповідач знаходиться в стані припинення.

Згідно із попередженням про наступне вивільнення ОСОБА_1 від 03 березня 2016 року пропозиції щодо заміщення вакантних посад позивачу можуть бути запропоновані адміністрацією Красилівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області після затвердження штатного розпису, однак жодних доказів надання пропозиції щодо заміщення вакантних посад Красилівською об'єднаною Державною податковою інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області не надано.

У касаційній скарзі управління Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ці судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що наказ Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області "Про звільнення ОСОБА_1." від 11 листопада 2016 року № 88-о прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень, в яких надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року та змінену постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заборгованості.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак