Справа № 820/1101/17
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 липня 2017 року м. Київ К/800/22608/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Харківської області, треті особи: Державна судова адміністрація України, Державна казначейська служба України про визнання відмови протиправною та зобов'язання виплатити вихідну допомогу,

в с т а н о в и в :

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року позов задоволено частково. Зобов'язано Апеляційний суд Харківської області нарахувати та виплатити позивачу вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Харківський апеляційний адміністративний суду постановою від 19 червня 2017 року скасував рішення суду першої інстанції й ухвалив нову про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити судове рішення першої інстанції, скасувавши постанову апеляційного суду та ухвалити нове про задоволення позову. Посилається на неправомірність відмови у виплаті одноразової вихідної допомоги при звільненні.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, є безпідставні.

Стаття 136 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VI, в редакції Закону України від 02.12.2010 року № 2756-VI), врегульовувала питання виплати вихідної допомоги судді у відставці. За правилами цієї норми судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Законом України від 27 березня 2014 року № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», який набув чинності 1 квітня 2014 року, внесено зміни до Закону № 2453-VІ, зокрема, виключено статтю 136, якою визначалося право на вихідну допомогу при звільненні.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Як установлено судами, ОСОБА_1 звільнено у відставку на підставі постанови Верховної Ради України від 8 вересня 2016 року № 1515-VIII, тобто у той час коли вже не існувало право на вихідну допомогу, передбачену статтею 136 Закону № 2453-VІ.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову та зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу вихідної допомоги у зв'язку з виходом у відставку у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Той факт, що позивач набув права на відставку з січня 2013 року, не впливає на право щодо отримання допомоги, адже сам факт звільнення мав місце у вересні 2016 року.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Харківської області, треті особи: Державна судова адміністрація України, Державна казначейська служба України про визнання відмови протиправною та зобов'язання виплатити вихідну допомогу.

Касаційну скаргу та додані до неї матеріали повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець