Справа № 161/8749/17
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/8749/17
Провадження № 2-а/161/771/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гриня О.М.,

при секретарі - Муригіній А.І.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача Подарецька І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Княгининівської сільської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Княгининівської сільської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сумі 510,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19 квітня 2017 року відповідачем було винесене постанову № 11, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП, а саме: за реалізацію 16 березня 2017 року о 06 год. 55 хв. на її робочому місці в магазині за адресою: АДРЕСА_1 слабоалкогольного напою «Рево» 8,6%, ємністю 0,5 л.

Вважає дану постанову протиправною та просить її скасувати з тих підстав, що ч. 2 ст. 156 КУпАП не містить жодних обмежень щодо роздрібної торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в нічний час, тобто з 22.00 години до 06.00 години. Звертає увагу на ті обставини, що постанова відповідача не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки не містить жодного опису обставин, установлених при розгляді справи, а також на те, що при її винесенні стороною відповідача було грубо порушено ст. 268 КУпАП шляхом неповідомлення її про дату, час та місце розгляду даної справи, у зв'язку із чим вона була позбавлена будь-якої можливості скористатися своїми правами визначеними КУпАП.

Крім того, позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказує на те, що орган місцевого самоврядування не наділений правом встановлювати постійну заборону чи обмеження щодо продажу алкоголю, посилаючись при цьому на правову позицію Верховного суду України від 24 травня 2016 року у справі № 21-873а16.

З огляду на наведене, просить визнати протиправною та скасувати постанову Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Княгининівської сільської ради Луцького району Волинської області №11 від 19 квітня 2017 року про накладення адміністративного стягнення на неї у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП.

Представники позивача в судовому засіданні, кожен зокрема, вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, подав суду письмові заперечення щодо адміністративного позову, в яких зазначив, що відповідно до інформації з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за № 920, на якому міститься підпис позивача про отримання, лист був вручений ОСОБА_4 20 квітня 2017 року, а відповідно до електронної бази Укрпошти з відстеження пересилання поштових відправлень - 22 квітня 2017 року. Вважає, що лист з повісткою хоч і з затримкою, але все ж таки був вручений ОСОБА_4 А тому, позивач з 20 квітня 2017 року (з 22 квітня 2017 року) була повідомлена про те, що 19 квітня 2017 року відбулось засідання Адміністративної комісії тобто мала можливість звернутися безпосередньо до комісії чи виконавчого комітету сільської ради та подати свої заперечення.

Сторона відповідача звернула увагу суду на ту обставину, що у даній справі не можливо встановити час та дату отримання позивачем постанови та повістки, оскільки існують сумніви щодо сумлінного виконання працівником Укрпошти своїх обов'язків.

Щодо доводів позивача про відсутність в органу місцевого самоврядування повноважень на встановлення часових обмежень продажу алкогольних напоїв відповідач послався на Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 26 травня 2015 року у справі № К/800/64799/13, якою було залишено без задоволення позовні вимоги про визнання рішення Луцької міської ради від 20 квітня 2011 року № 9/23 протиправним, а отже дане рішення органу місцевого самоврядування є чинним та підлягає до виконання.

Сторона відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав викладених у запереченнях на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи суд прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_4 підставний та підлягає до задоволення при цьому суд виходить з наступних доводів та міркувань.

Судом встановлено, що рішенням Луцької міської ради від 20 квітня 2011 року № 9/23 зі змінами внесеними рішенням Луцької міської ради від 06 березня 2014 року було заборонено з 01 травня 2011 року продаж пива, алкогольних та слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів в стаціонарних магазинах, які вбудовані в житлові приміщення, тимчасових спорудах торговельного призначення для здійснення підприємницької діяльності (в тому числі торгівельних павільйонах на зупинках громадського транспорту) з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. (крім продажу тютюнових виробів).

З матеріалів справи вбачається, що 11 квітня 2017 року відповідачем було передано на пошту повістку про необхідність ОСОБА_4 з'явитися 19 квітня 2017 року на 10 год. 00 хв. в приміщення Княгининівської сільської ради для розгляду справи про адміністративне правопорушення на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 16 березня 2017 року № 199-17.

Згідно протоколу засідання адміністративної комісії Княгининівської сільської ради № 11 від 19 квітня 2017 року здійснювався розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення, щодо порушення вимог ч. 2 ст. 156 КУпАП та вимог рішенням Луцької міської ради від 20 квітня 2011 року № 9/23 «Про заборону продажу алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів». Так, з даного протоколу суд встановив, що на засіданні комісії були присутні її голова Любушкіна В.А. та члени цієїж комісії: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 В процесі розгляду комісією було постановлено накласти на громадянку ОСОБА_4 штраф в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. З цього ж протоколу встановлено, що ОСОБА_4, як запрошена, на засідання комісії не з'явилась, хоч повістка була їй відправлена засобами поштового зв'язку. 19 квітня 2017 року відповідачем було винесено спірну постанову.

Як встановлено судом та не заперечувалось представниками сторін, повістку про виклик на засідання адміністративної комісії сторона позивача отримала 20 квітня 2017 року, що, крім іншого, вбачається з наявного в матеріалах справи результату пошуку по штрихкодовому ідентифікатору № 920 та копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовою наліпкою 920.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_4 серед іншого посилається на порушення органом місцевого самоврядування її прав визначених ст. 268 КУпАП.

Суд із такими доводами сторони позивача погоджується з огляду на наступне.

Як встановлено ст. 3 Конституції України Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Так, дана норма Закону ставить під особливий захист зі сторони суду прав, свобод та інтересів, серед іншого фізичних осіб крім того застосовуючи дану норму суд враховує положення ч. 2 ст. 71 КАС України відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 245, ч. 1 ст. 246, ст. 248 завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Положення ч. 1 ст. 268 КУпАП слід застосовувати з обов'язковим врахуванням вимог ст. п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП, де чітко визначено, що серед іншого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання щодо сповіщення осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду

Як було встановлено судом раніше, позивач була повідомлена про розгляд справи про адміністративне правопорушення 20 квітня 2017 року, при цьому сам розгляд відбувся 19 квітня 2017 року. Таким чином, відповідач, провівши розгляд даної адміністративної справи за відсутності ОСОБА_4, та без наявності у нього даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, повинен був відкласти такий розгляд та виконати свій обов'язок щодо належного повідомлення особи, яка притягається до відповідальності про дату час та місце такого розгляду, однак цього зроблено не було, чим фактично грубо порушено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на можливість брати участь у процесі розгляду справи, де вона притягається до адміністративної відповідальності.

Інші доводи сторони позивача при розгляді даної справи свого підтвердження не знайшли, однак враховуючи те, що при розв'язанні спорів за позовами на рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень суд відповідно до частини третьої статті 2 КАС перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку, оскаржувану постанову слід вважати такою що була прийнята без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, а отже вона має бути визнана протиправною та скасованою.

Крім того, суд не погоджується з твердженнями сторони відповідача про те, що позивач пропустила 10 - денний строк оскарження рішення адміністративної комісії з тих підстав, що за результатом пошуку по штрих кодовому ідентифікатору № 905 встановлена дата отримання позивачем рекомендованого відправлення зі спірною постановою 13 травня 2017 року, а в повідомленні про вручення поштового відправлення зі штрих кодовою наліпкою 905 - 27 травня 2017 року, що викликає сумніви щодо сумлінного виконання працівником Укрпошти своїх обов'язків, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Піддавши сумніву дату отримання позивачем спірного акта без належних та допустимих доказів зі сторони відповідача протилежного, суд фактично не виконає завдання адміністративного судочинства щодо необхідності захисту порушених прав фізичної особи зі сторони органу місцевого самоврядування шляхом справедливого та неупередженого розгляду даного спору по суті.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_4 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Княгининівської сільської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає до задоволення.

Згідно з ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Як вбачається із ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем було укладено договір про надання юридичних послуг від 05 червня 2017 року з ТзОВ «Юридично-консалтингова компанія «Челіза» та відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт від 14 червня 2017 року вартість наданих ОСОБА_4 юридичних послуг складає 1000,00 грн., що полягають в: підготовці позовної заяви та інших необхідних процесуальних документів, здійсненні представництва під час розгляду справи в суді та термінової правової допомоги шляхом надання усних консультацій. Оплата позивачем вартості наданих їй юридичних послуг в сумі 1000,00 грн. підтверджується копією квитанції ПАТ «Приватбанк» № 0.0.784702816.1 від 14 червня 2017 року.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що на користь позивача слід стягнути з місцевого бюджету Виконавчого комітету Княгининівської сільської ради Луцького району Волинської області витрати на правову допомогу в сумі 1000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.3, 19 Конституції України, ст. 2, 9, 10, 11, 69, 70, 71, 159, 160, 163 КАС України, ст. 245, 246, 248, 268, 278 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Княгининівської сільської ради № 11 від 19 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнати протиправною та скасувати.

Стягнути з Виконавчого комітету Княгининівської сільської ради на користь ОСОБА_4 понесені нею судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу у сумі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд, протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь. О.М.

Волинської області