Справа № 264/5385/16-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Литвиненко Н.В.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року справа №264/5385/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Чебанова О.О., секретарі судового засідання Куленко О.Д., за участю представника відповідача Яресько К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04 травня 2017 р. у справі № 264/5385/16-а (головуючий І інстанції Литвиненко Н.В. ) за позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі-позивач, апелянт) звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому просив визнати неправомірними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в відновленні йому раніше призначеної в 2011 році пенсії та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у виплаті пенсії від 20.05.2016 року; зобов'язати відповідача поновити йому раніше призначену в 2011 році пенсію та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 18.07.2014 року.

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 травня 2017 р. в задоволені позову було відмовлено

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутнє право на поновлення раніше призначеної пенсії, оскільки остання була припинена, а не призупинена.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що відповідно до ст..17 Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вислуга років для призначення пенсії у разі поновлення виплати пенсії після перерви в її одержанні, яка була раніше обчислена особі, яка має право на пенсію за цим Законом, відповідно до законодавства, яке діяло на день попереднього звільнення цієї особи зі служби, перегляду не підлягає.

У судовому засідання представник відповідача зазначила, що суд першої інстанції прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просила залишити апеляційну скаргу без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Позивач у судове засідання не прибув, були належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність особи, яка не з'явилась.

зКолегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, наданих заперечень, встановила, що позовні вимоги за період з 18.07.2014 року по 20.03.2015 року повинні бути залишені без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом апеляційної інстанції ОСОБА_3 що відповідно до повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.09.2011 року встановлено, що позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначена пенсія за вислугою років в сумі 1510,46 грн.

За повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.01.2012 року та згідно із копії пенсійної справи позивача вбачається, що виплата пенсії припинена з 28.11.2011 року на підставі ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в зв'язку з поновленням на службі позивача в Маріупольському виправному центрі №138.

Після звільнення позивача 18.07.2014 року з Маріупольського виправного центру №138, останній неодноразово звертався до відповідача з заявами про призначення йому пенсії та в матеріалах справи мається повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.05.2016 року №512-В-01, відповідно до якого позивачу був роз'яснений порядок щодо призначення пенсії та надані рекомендації для її можливого призначення та виплати.

Не погодившись з вищезазначеними відповідями ГУПФУ в Донецькій області позивач був вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Позивач, відповідно поштовому конверту позов до суду подав 21.09.2016 року.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи вважає, що суд першої інстанції при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі в порушення п.5 ч.1 ст.107 КАС України не з'ясував чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, виходячи з приписів указаної норми, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов'язується, з одного боку, з об'єктивним моментом, тобто порушенням суб'єктивного права, а з другого боку, із суб'єктивним моментом, коли особа, яка звертається до суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.100 Кодексу адміністративного судочинства адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

При вирішенні питання щодо поважності/неповажності пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суд виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які б об'єктивно та істотно перешкоджали його зверненню до суду та не залежали від його волевиявлення.

Як зазначалось раніше судом апеляційної інстанції, що позивач про порушення свого права, якщо вона вважав його порушеним, повинен був дізнатися після звільнення та відмови у поновлені пенсії, а саме з 18.07.2014 року.

Разом з тим, з позовом щодо порушення його права на поновлення пенсії він звернувся тільки в вересні 2016 року не навівши поважних причин для поновлення строку звернення до суду, а суд першої інстанції не перевірив цих обставин.

Як вже зазначалось вище, законодавець надає суду першої інстанції право у відповідності до вимог ч. 2 ст. 100 КАС України залишити позовну заяву без розгляду і під час судового розгляду справи, а саме відповідно до вимог пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України встановлено, що позовна заява залишається без розгляду, якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Приписами пункту 16 частини 4 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що окремим документом викладається ухвала про залишення позовної заяви без розгляду.

Частиною 3 статті 162 КАС України передбачено, якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

За частиною 1 статті 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, у разі якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати, а позовні вимоги за період до 20 березня 2016 року, залишити без розгляду.

Повний текст ухвали складений 19 липня 2017 року.

Керуючись пунктом 9 частини 1 статті 155, статтями 160, 162, 167, 195, 196, 198, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 травня 2017 р. у справі № 264/5385/16-а -задовольнити частково.

Постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 травня 2017 р. у справі № 264/5385/16-а - скасувати.

Позовні ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, за період з 18.07.2014 року по 20.03.2016 року - залишити без розгляду.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня його складання в повному обсязі.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов