Справа № 731/673/15-а
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 липня 2017 року м. Київ К/800/20451/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Єрьомін А.В., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області, треті особи - Варвинська селищна рада Варвинського району Чернігівської області, Варвинський селищний голова Северська-Лихошва Валентина Василівна, комунальне підприємство «Господар» Варвинської селищної ради Чернігівської області, ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області, треті особи - Варвинська селищна рада Варвинського району Чернігівської області, Варвинський селищний голова Северська-Лихошва Валентина Василівна, комунальне підприємство «Господар» Варвинської селищної ради Чернігівської області, ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 березня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення виконавчого комітету Варвинської селищної ради № 99 від 03 вересня 2015 року «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення».

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано. Прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить їх скасувати та закрити провадження у справі.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 5 названої статті Основного Закону України установлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з частиною першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У рішенні від 14 грудня 2011 року (справа 19-рп/2011) Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Утвердження правової держави, відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України, полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб'єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Таким чином, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» «територіальна громада» - це жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Згідно частини першою статті 3 цього Закону громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад.

Судами апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не є членом Варвинської територіальної громади в розумінні Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, додатковою угодою № 4 від 11.02.2014 розірвано договір з надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення, укладений 11.02.2014 між позивачем та комунальним підприємством «Господар» Варвинської селищної ради Чернігівської області.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 20.07.2016 у справі 731/664/15-ц встановлено, що починаючи з 11.02.2014 ОСОБА_1 не є споживачем послуг, що надаються комунальним підприємством «Господар» Варвинської селищної ради Чернігівської області, в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Враховуючи відсутність доказів, які б підтверджували факт порушення прав та законних інтересів позивача у вказаних правовідносинах, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а відтак про відсутність підстав для його задоволення.

У відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI та частини третьої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) від 6 липня 2005 року № 2747-IV Вищий адміністративний суд України переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 211 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

За змістом пункту 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга повинна бути обґрунтованою, тобто містити посилання на помилкове застосування судами норм матеріального права, які не підлягають застосуванню до спірних відносин; та/або неправильне застосування норм матеріального права, які хоч і підлягають застосуванню, проте неправильно витлумачені судами; та/або порушення судами норм процесуального права (та пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи, у випадку, якщо оскаржується судове рішення по суті).

Виходячи з викладеного, зазначена касаційна скарга не є обґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки були належним чином досліджені й оцінені апеляційним судам, а заявник не наводить підстав вважати, що суд при цьому неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Що стосується вимоги касаційної скарги про скасування постанови Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 березня 2017 року, то вона задоволенню не підлягає, оскільки вказане судове рішення скасовано в результаті його апеляційного перегляду.

Виходячи з викладеного, та керуючись статтями 211, 213, 214 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області, треті особи - Варвинська селищна рада Варвинського району Чернігівської області, Варвинський селищний голова Северська-Лихошва Валентина Василівна, комунальне підприємство «Господар» Варвинської селищної ради Чернігівської області, ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянути Верховним Судом України у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Єрьомін