Справа № 361/3344/16-а
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/3344/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Сердинський В.С.,
Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Безименної Н.В., Епель О.В.

при секретарі: Хмарській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2016 року по справі за адміністративним позовом Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області (далі - Позивач) звернулось до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) у якому просило стягнути з відповідача надміру виплачені кошти в розмірі 8 378,07 грн.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2016 року зазначений адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши представника позивача та відповідача, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Статтею 159 КАС України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 26.05.2015 ОСОБА_2 звернулась до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області із заявою про надання їй житлової субсидії.

У декларації про доходи позивач зазначила, що в квартирі по АДРЕСА_1, зареєстрована та проживає вона і її дочка ОСОБА_3, 2009 року народження.

Так, починаючи з 01.04.2015 року по 31.03.2016 року ОСОБА_2 призначалась субсидія відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848.

01.04.2016 року на адресу Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області надійшло звернення № 1466/01/08 від громадянки ОСОБА_4, в якому остання зазначила, про те, що у квартирі по АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, проживає інша сім'я, яка її орендує та сплачує за неї всі комунальні послуги.

04.04.2016 року державним соціальним інспектором Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області Удодік Н.О. складено акт №112 обстеження матеріально-побутових умов сім'ї (а.с.6-7).

З вищезазначеного акту вбачається, що на момент його складення в квартирі ОСОБА_2 нікого не було, між тим, сусіди повідомили, що в квартирі вже декілька років проживають орендарі, а власник квартири - ОСОБА_2, проживає за іншою адресою.

06.05.2016 року Управлінням соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області було відправлено ОСОБА_2 повідомлення № 01-12/3028 про припинення виплати діючої субсидії починаючи з 01.04.2016. Також позивачем зазначено, що відповідач зобов'язана повернути неправомірно виплачену субсидію у розмірі 8378,07 грн., шляхом перерахування цієї суми на розрахунковий рахунок позивача, згідно укладеного договору (а.с.5).

Між тим, відповідач суму виплаченої субсидії у розмірі 8378, грн. позивачу не повернула.

Зазначені обставини зумовили позивача звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем надані недостовірні відомості, а тому сума надміру виплаченої субсидії має бути повернена за вимогою органу, що призначив субсидію.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, виходячи з наступного.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (далі по тексту - Положення №848) (в редакції чинній на момент спірних правовідносин), призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - органи праці та соціального захисту населення).

Субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги, скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами з урахуванням пільг, які надаються відповідно до законодавства, і обсягом визначеного Кабінетом Міністрів України обов'язкового відсотка платежу (п.4 Положення №848).

Відповідно до абз. 7 п. 13 Положення №848 громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

Громадянин, якому призначено субсидію, зобов'язаний протягом місяця поінформувати структурні підрозділи з питань соціального захисту населення про зміни у складі зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (орендарі - про осіб, які фактично проживають), їх соціального статусу, зміни у переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання, виконавців житлово-комунальних послуг, про купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, шляхом подання відповідних документів (абз.6 п. 14 Положення №848).

Так, абз. 2 п. 20 передбачено, що надання раніше призначеної субсидії припиняється, зокрема, якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію і визначення її розміру, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення.

Правовими положеннями абз. 8-9 п. 20 Положення №848 передбачено, що сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію.

У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів апеляційної інстанції під час розгляду справи, підставою для припинення надання раніше призначеної субсидії ОСОБА_2 стали надані останньою недостовірні дані про доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію.

В даному випадку, позивач дійшов висновку, що ОСОБА_2 не зазначено один із видів доходів, а саме: здачу в найм квартири по АДРЕСА_1.

Дослідивши в повній мірі матеріали та обставини справи, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку про безпідставність зазначених висновків позивача та їх необґрунтованість, виходячи з наступного.

Як вбачається з копії декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, яка заповнена ОСОБА_2 26.05.2015, остання проживає в квартирі по АДРЕСА_1 разом із донькою ОСОБА_3, 2009 року народження (а.с.8 на звороті).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги та спростування тверджень позивача, ОСОБА_2 надала наступні докази, які досліджені колегією суддів апеляційної інстанції в повному обсязі та містяться в матеріалах справи: довідку КП «Житлово-експлуатаційна контора-2» №124 від 08.06.2017, відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків та довідку №07/06-17-бух від 07.06.2017 про доходи.

Так, відповідно до довідки КП «Житлово-експлуатаційна контора-2» №124 від 08.06.2017 в квартирі по АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_2, яка є власником квартири та її донька ОСОБА_3, 2009 року народження (а.с.68).

Як вбачається з відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с.69) ОСОБА_2 в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 отримала доходи з таких джерел, а саме:

- УСЗН Броварської МР соціальні виплати в розмірі 3317,25 грн. (І квартал);

- відомості відсутні (ІІ квартал);

- УСЗН Броварської МР соціальні виплати в розмірі 4593,00 грн. (ІІІ квартал);

- УСЗН Броварської МР соціальні виплати в розмірі 4751,00 грн. (ІV квартал).

Також, відповідно до довідки №07/06-17-бух від 07.06.2017, ОСОБА_2 працювала в ТОВ «Мініарт Моделс» в період з 01.09.2014 по 01.06.2015 на посаді прибиральника службових приміщень. Середньомісячний оклад відповідача становив - 1300,00 грн. (а.с.70).

Отже, з наданих апелянтом документів не вбачається додаткового доходу останньої, або недостовірних даних про доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію ОСОБА_2

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними та не обґрунтованими доводи Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області щодо здачі у найм квартири ОСОБА_2, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази зазначеного факту, а висновки позивача ґрунтуються лише на показах свідків, які є сусідами відповідача.

Також, в акті № 112 обстеження матеріально-побутових умов сім'ї позивачем зазначено, що в момент його складення в квартирі ОСОБА_2 нікого не було, що в свою чергу унеможливлює встановлення факту проживання інших осіб в квартирі відповідача.

Відповідно до ст. 810Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом.

До договору найму житла, крім найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Договір житлового найму є двостороннім договором, оскільки права та обов'язки покладаються на обидві із його сторін: як на наймодавця, так і на наймача. Цей договір є оплатним, оскільки коментована стаття передбачає платний характер користування житлом. Договір житлового найму може бути як реальним, так і консенсуальним, в залежності від того, яких домовленостей досягли сторони. Якщо спеціальної вказівки на реальність договору в самому договорі не зроблено, він буде вважатися консенсуальним. Договір житлового найму є строковим договором, особливості визначення строку містяться у ст. 821 ЦК.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору (ч. 1 ст. 70 КАС України).

Отже, в даному випадку предметом доказування є факт здачі ОСОБА_2 у найм квартири по АДРЕСА_1.

Факти, що входять в предмет доказування, ще не встановлені і їх наявність до винесення судового рішення лише припускається.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що сукупність обставин, на які вказує позивач і які створюються підставу позову є лише припущеннями останнього, а тому не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 8 КАС України).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію, яка висвітлена в п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 р. N 3-рп/2003, а саме: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)».

Отже, доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом приймаються в якості належних.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2016 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів - відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: Н.В. Безименна

О.В. Епель

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Безименна Н.В.

Епель О.В.