Справа № 805/1850/17-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2017-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2017 р. Справа №805/1850/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 12:00

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасенка І.М.,

при секретарі судового засідання: Ковальової А.В.

за участю

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Сущенка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Донецької області про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Прокуратури Донецької області про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначив, що наказом прокурора Донецької області № 816-к від 12.04.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» його звільнено з посади прокурора Слов'янської місцевої прокуратури Донецької області та органів прокуратури Донецької області за порушення вимог Закону України «Про прокуратуру», Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його чесності.

Позивач вважає вищезазначений наказ таким, що прийнятий з порушенням норм діючого законодавства України, у зв'язку з чим просив суд визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Донецької області № 816-к від 12.04.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким його звільнено з посади прокурора Слов'янської місцевої прокуратури Донецької області та з органів прокуратури Донецької області, поновити його на роботі в органах прокуратури на посаді прокурора Слов'янської місцевої прокуратури Донецької області та органів прокуратури Донецької області та стягнути на його користь з прокуратури Донецької області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.04.2017 року по день ухвалення судового рішення.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти адміністративного позову ОСОБА_1, посилаючись на законність та обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд встановив.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, з 11 липня 1995 року по 12.04.2017 року працював в органах прокуратури м. Слов'янська Донецької області.

15 грудня 2015 року призначений на посаду прокурора Слов'янської місцевої прокуратури.

Має класний чин7 - радник юстиції, присвоєний наказом Генерального прокурора України № 358-к від 31.05.2008 року.

01 лютого 2017 року на підставі наказу прокурора Донецької області № 289-к призначено службову перевірку за фактом можливого порушення Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, працівниками Слов'янської прокуратури Донецької області.

В якості приводу проведення службової перевірки, як зазначено у Висновку службового розслідування, визначено звернення голови правління громадської організації «Зелена стрічка» Оболенського Ю.А., яке надійшло до прокуратури Донецької області 29.12.2016 року за вх. № 45832вх16.

31 березня 2017 року за результатами проведеної службової перевірки складено висновок службової перевірки та дві окремі думки (усіх членів комісії, крім голови). За висновком службового розслідування ОСОБА_1 заслуговує на догану, а за окремими думками - на звільнення.

Зі змісту зазначеного висновку, зокрема, розділу 2 резолютивної частини висновку зазначено: «визнати, що з боку прокурорів Слов'янської місцевої прокуратури Донецької області Домбровського Аркадія Миколайовича та ОСОБА_1 встановлені грубі порушення вимог Закону України «Про прокуратуру», Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури.

Зокрема у розділі 3.1. резолютивної частини висновку зазначено: «Прокурор Слов'янської місцевої прокуратури Донецької області радник юстиції ОСОБА_1 заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани».

Член комісії - прокурор відділу запобігання правопорушення в органах прокуратури управління внутрішньої безпеки Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України (з місцем дислокації у прокуратурі Донецькій області) радник юстиції Іванцов В.В. не погодившись із висновками комісії, щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, про що вказав у рапорті від 31.03.2017 року.

Зокрема, у п. 5 резолютивної частини вищезазначеного рапорту вказав: «За допущені порушення прокурор Слов'янської місцевої прокуратури Донецької області радник юстиції ОСОБА_1 підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності - звільненню з займаної посади та з органів прокуратури.

Прокурором Донецької області розглянуто зазначений висновок та окремі думки й 07.04.2017 року їх затверджено шляхом вчинення резолюції про незгоду з висновком службової перевірки та згоду з окремими думками.

12 квітня 2017 року наказом прокурора Донецької області № 816-к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Слов'янської місцевої прокуратури Донецької області.

Також судом встановлено, що відповідно до постанови Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2016 року у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрито, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до змісту постанови Слов'янського міськрайонного суду від 22.09.2016 року за справою № 3/243/1156/2016, суд, розглянувши матеріали, стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановив, що факт керування ОСОБА_1, транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння свого підтвердження не знайшов (свідки залучені після складення протоколу, в протоколі відсутня відмітка про те, що водію запропоновано пройти обстеження на стан алкогольного сп'яніння, показання свідка ОСОБА_7 спростовують твердження працівників поліції).

Отже, спірним питанням в зазначеній справі є правомірність прийняття відповідачем рішення щодо звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Слов'янської місцевої прокуратури Донецької області та з органів прокуратури Донецької області.

Так, правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, систему прокуратури України, а також порядок звільнення прокурора з посади, припинення, зупинення його повноважень на посаді, визначено Законом України «Про прокуратуру».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про прокуратуру» діяльність прокуратури ґрунтується на засадах, зокрема, неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.

Згідно із статтею 19 вказаного закону, прокурор зобов'язаний неухильно додержуватися присяги прокурора. За порушення присяги прокурор несе відповідальність, передбачену законом, виявляти повагу до осіб під час здійснення своїх повноважень; діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Стаття 43 визначає підстави для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.

Так, прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження, зокрема, за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури.

Наказом Генерального прокурора України від 28 листопада 2012 року № 123 затверджений Кодекс професійної етики та поведінки працівників прокуратури.

Стаття 1 Кодексу визначає завдання Кодексу. Так, завданнями кодексу є:

- забезпечення ефективного здійснення працівниками прокуратури своїх професійних обов'язків на підставі додержання принципів верховенства права, законності, суспільної моралі та високої культури;

- підвищення авторитету органів прокуратури та сприяння зміцненню довіри громадян до них;

- створення умов для розвитку у працівників прокуратури почуття справедливості, відповідальності, відданості справі, додержання загальнолюдських моральних цінностей, запобігання проявам корупції;

- формування принципової морально-правової позиції у взаєминах з колегами по службі та керівництвом.

Відповідно до статті 4 вказаного Кодексу професійна діяльність працівників прокуратури ґрунтується на принципах, зокрема:

- поваги до прав і свобод людини і громадянина;

- толерантності;

- професійної честі і гідності, формування довіри до прокуратури;

- зразковості поведінки та дисциплінованості.

Статтею 15 Кодексу визначено, що при виконанні службових обов'язків працівник прокуратури має дотримуватися загальноприйнятих норм моралі та поведінки, бути взірцем добропорядності, вихованості і культури.

Порушення трудової та виконавської дисципліни, непристойна поведінка є неприпустимими для працівника прокуратури і тягнуть за собою у відповідних випадках передбачену законом відповідальність.

Згідно із приписами статті 18 Кодексу працівник прокуратури не має права використовувати своє службове становище в особистих інтересах або в інтересах інших осіб.

Працівнику прокуратури слід уникати особистих зв'язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об'єктивність виконання професійних обов'язків, скомпрометувати високе звання працівника прокуратури, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний громадський резонанс.

Поза службою поводити себе коректно і пристойно. При з'ясуванні будь-яких обставин з представниками правоохоронних і контролюючих органів не використовувати свій службовий статус, у тому числі посвідчення працівника прокуратури, з метою ухилення від відповідальності.

Порядок проведення службових розслідувань в органах прокуратури регламентується Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 04.09.2014 № 104 (далі - Інструкція № 104).

Згідно п. 1.2 Інструкції № 104 службове розслідування (перевірка) - комплекс заходів, які проводяться у випадках скоєння працівниками прокуратури ганебних вчинків - кримінальних, корупційних правопорушень, керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння або відмови від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння, порушення Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують їх як працівників прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури, а також за фактами порушень виконавської та трудової дисципліни, неправомірного втручання у службову діяльність працівників прокуратури, посягань на їхнє життя, здоров'я та майно, загибелі та в інших випадках передбачених Інструкцією.

Метою службових розслідувань та службових перевірок є повне, об'єктивне і всебічне з'ясування обставин надзвичайних подій, ганебних вчинків та правопорушень, скоєних за участі працівників органів прокуратури, виявлення причин і умов, що їм сприяли, зміцнення службової дисципліни та попередження негідних вчинків серед особового складу (Інструкція).

Згідно з п. 4.1. управління внутрішньої безпеки та захисту працівників прокуратури Генеральної прокуратури України залучається до проведення службового розслідування у випадках: порушень Присяги працівника прокуратури, вчинених працівниками апарату Генеральної прокуратури України, прокурорами обласного рівня чи їх заступниками; скоєння працівниками прокуратури кримінальних, корупційних правопорушень, інших ганебних вчинків; застосування працівниками прокуратури вогнепальної зброї; дорожньо-транспортних пригод, вчинених за участі працівників прокуратури з тяжкими наслідками.

За змістом п. 2.1 наказу Генерального прокурора України від 22.09.2014 № 17 гн до ганебних вчинків, скоєних прокурорами чи слідчими, слід відносити кримінальні, корупційні правопорушення, керування транспортними засобами у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння або відмову від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння, порушення Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують їх як працівників прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури.

При цьому суд зазначає, що факт скоєння працівниками прокуратури ганебних вчинків має бути доведений у визначеному чинним законодавством України порядку.

В свою чергу права особи, стосовно якої проводиться службове розслідування (перевірка) визначені в пункті 7 даної Інструкції, а саме: отримувати інформацію про підстави проведення службового розслідування (перевірки), склад комісії, заявляти обґрунтовані клопотання про відвід голови або членів комісії; брати участь у службовому розслідуванні (перевірці), у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, у встановленому порядку подавати документи, які мають значення для його проведення; висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування (перевірки) оскаржувати дії або бездіяльність голови та членів комісії; відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; порушувати питання про витребування додаткових документів, одержання додаткових пояснень осіб тощо; отримувати повідомлення про завершення службового розслідування (перевірки); у семиденний строк після отримання повідомлення про завершення службового розслідування (перевірки) ознайомлюватися із затвердженим висновком; у десятиденний строк з дня ознайомлення зі змістом висновку про результати службового розслідування (перевірки) оскаржити керівнику, який призначив службове розслідування (перевірку), прокурору вищого рівня та у встановленому порядку до суду.

Проте про проведення службового розслідування позивачу стало відомо 12 квітня 2017 року від працівника відділу роботи з кадрами прокуратури Донецької області ОСОБА_8, яка надала позивачу для ознайомлення рапорт членів комісії з проведення службової перевірки на ім'я прокурора Донецької області Бондаренка Є.В., наказ прокурора Донецької № 816-к від 12.04.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та висновок службової перевірки за фактом можливого порушення Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, працівниками Слов'янської прокуратури Донецької області від 31.03.2017 року, в якому на аркуші № 11 вказано, що ОСОБА_1 повідомлений про проведення стосовно нього службової перевірки.

У судовому засідання позивач зазначив, що на усну вимогу працівників відділу роботи з кадрами прокуратури Донецької області надавав на ім'я прокурора Донецької області Бондаренка Є.В. письмові пояснення стосовно складання відносно нього працівниками поліції адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесення працівниками поліції постанови у справі про адміністративне правопорушення за ст. 121-6 КУпАП проте про фактичне проведення службового розслідування, ОСОБА_1 не повідомлялось.

Крім того, з висновком службової перевірки позивача ознайомлено в день прийняття наказу про звільнення, тобто 12.04.2017 року, що є порушення п. 7.6 розділу 7 Інструкції про порядок проведення службового розслідування в органах прокуратури щодо строків повідомлення ОСОБА_1 про завершення службового розслідування (перевірки) та ознайомлення із затвердженим висновком.

Отже, під час службової перевірки відповідачем було порушено процедуру, що регламентовано Інструкцією № 104, а саме в порушення п. 6.2.3. позивачу не роз'яснювалися його права, не ознайомлено з наказом про проведення службової перевірки, її підстави, мета, а також склад комісії, якій доручено перевірку, чим позбавили ОСОБА_1 використати свої права, зокрема, брати участь у службовій перевірці, подавати документи, які мають значення для її проведення, висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти її проведення, оскаржувати дії або бездіяльність голови та членів комісії, порушувати питання про витребування додаткових документів, одержання додаткових пояснень осіб тощо.

Крім того, в порушення пункту 6.2.12 Інструкції № 104, висновок службової перевірки від 31.03.2017 року позивачу надано для ознайомлення тільки 12 квітня 2017 року, що підтверджується його підписом на ньому.

Тобто, внаслідок несвоєчасного ознайомлення ОСОБА_1 з цим висновком, складеним за результатами проведення службової перевірки, ненадання своєчасно її копії, позивача неправомірно позбавлено права оскаржити висновок про результати службової перевірки керівнику, який призначив службову перевірку чи прокурору вищого рівня у десятиденний строк з дня ознайомлення зі змістом висновку.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на час розгляду справи судом висновок службової перевірки не затверджено прокурором Донецької області, яка в свою чергу складена з окремими думками а лише містить резолюцію прокурора Донецької області із зазначенням «з висновком не згоден».

Як раніше було зазначено судом, вичерпні підстави для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності викладені у статті 43 закону України «Про прокуратуру», а саме:

1) невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків;

2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення;

3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень;

4) порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру;

5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури;

6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики;

7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку;

8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення;

9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 8 Дисциплінарного статуту прокуратури України, дисциплінарні стягнення щодо прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури застосовуються за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.

Обставиною, що слугувала звільненню позивача зі служби в органах прокуратури, яка зазначена в наказі № 816-к від 12.04.2017 року, є систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

В якості вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності в наказі зазначено факт складання працівниками поліції адміністративного протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та невжиття вичерпних заходів щодо спростування факту перебування у стані алкогольного сп'яніння.

Вказаний факт не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, оскільки постановою Слов'янського міськрайонного суду від 27 березня 2017 року у справі № 234/178/17-п провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Дана постанова не була оскаржена та набрала законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, позивачем також оскаржені дії лейтенанта поліції, інспектора 4-ї роти батальйону управління патрульної поліції у містах Краматорську та Слов'янську Неведрової О.Г. щодо складання нею постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

02 березня 2017 року постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області, за позовом ОСОБА_1, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, складену інспектором 4-ї роти батальйону управління патрульної поліції у містах Краматорську та Слов'янську Неведровою Олександрою Геннадіївною 06 січня 2017 року визнано незаконною та скасовано. Вказана постанова не оскаржена та набрала законної сили.

Отже, висновки членів комісії щодо вчинення позивачем ганебного вчинки в частині відмови від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння, на думку суду, є помилковими та ставлять під сумнів рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області у справі № 234/178/17-п про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно якого закрито провадження, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, щодо неправомірності прийнятого наказу прокурором Донецької області № 816-к від 12.04.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до Прокуратури Донецької області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по час поновлення на посаді, суд зазначає наступне.

Позивач просить стягнути на свою користь з прокуратури Донецької області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.04.2017 року по день ухвалення судового рішення.

Проте суд зазначає, що першим неробочим днем ОСОБА_1 після звільнення було 13 квітня 2017 року, а тому розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу повинен розраховуватись саме з цієї дати.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, що регламентовано ст. 235 КЗпП України.

Згідно абз. 1, 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100), обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до абз. 1, 3 п. 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Середньоденна заробітна плата позивача згідно довідки, виданої Прокуратурою Донецької області від 23.05.2017 року, становить 782,76 грн.

Період вимушеного прогулу позивача з 13 квітня 2017 року (перший робочий день після звільнення позивача) по 14 липня 2017 року (дата прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді) з врахуванням Листа Мінсоцполітики України від 05.08.2016 року № 11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік»; складає 62 робочих дня.

Таким чином, за час вимушеного прогулу за період з 13 квітня 2017 року по 14 липня 2017 року (включно) з Прокуратури Донецької області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 48531,12 грн. (782,76 грн. х 62 робочих дня) .

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 8 - 11, 94, 99, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Прокуратури Донецької області про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Донецької області № 816-к від 12.04.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Слов'янської місцевої прокуратури Донецької області та з органів прокуратури Донецької області.

Поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на роботі в органах прокуратури на посаді прокурора Слов'янської місцевої прокуратури Донецької області та органів прокуратури Донецької області з 13 квітня 2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) з прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6, ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13 квітня 2017 року по 14 липня 2017 року у розмірі 48531 (сорок вісім тисяч п'ятсот тридцять одну) грн. 12 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судове рішення підлягає негайному виконанню постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на посаді та в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 17220 (сімнадцять тисяч двісті двадцять) грн. 72 коп.

Повний текст постанови буде складений 18 липня 2017 року.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає до Донецького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Тарасенко І.М.