Справа № 815/2955/17
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2955/17
У Х В А Л А

13 липня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника позивача про витребування письмових доказів по справі, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Лермонтовський" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровлення" до державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства "Державний інститут судових економіко - правових та технічних експертних досліджень" Кравець Олександра Володимировича, треті особи: Одеська філія Державного підприємства "Державний інститут судових економіко - правових та технічних експертних досліджень", державне підприємство "Санаторій "Лермонтовський", Міністерство юстиції України, в якому позивач просить:

-визнати протиправним та скасувати Рішення про державну реєстрацію скасування державної реєстрації скасування іншого речового права № 34724819 від 11 квітня 2017 року, прийняте Державним реєстратором Одеської філії Державного підприємства "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень" Кравцем Олександром Володимировичем, яке стало підставою для поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про інше речове право № 8932400 від 02 березня 2015 року о 13:05:11 год. щодо реєстрації за Державним підприємством "Санаторій "Лермонтовський", , права господарського відання на нежитлові будівлі майнового комплексу, загальною площею 12 663 м2, розміщені за адресою: Одеська обл., м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2.

13.07.2017 року через канцелярію суду представником позивача надано клопотання вх. №19988/17 про витребування з Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради документів, що стали пдставою для прийняття відповідачем оскаржуваного Рішення від 11.04.2017 року №34724819, які необхідні для повного та всебічного з'ясування обставин у справі.

В обгрунтовння заявленого клопотання представник позивача зазначив, що витребувані документи містять в собі відомсті та обставини, які мають значення для вирішення спору та можуть підтвердити обґрунтованість позовних вимог, заявлених дочірнім підприємством "Клінічний санаторій "Лермонтовський" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровлення",

Вказане клопотання представник просив розглядати за його відсутності.

У зв'язку із неявкою в судове засідання представників сторін, на підставі ч. 1 ст. 41 КАС України, розгляд справи здійснювався без технічної фіксації.

З метою зсування всіх обставин справи належним чином, суд вважає за необхідне витребувати письмові докази, які відсутні у матеріалах справи, однак необхідні при наданні судом оцінки спірним правовідносинам.

Саме національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2006 року справа "Мороз та інші проти України").

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, застосування правила про пріоритет норми з найбільш сприятливим для особи тлумаченням може бути здійснене також шляхом використання практики Європейського суду з прав людини.

Суд завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Airey v. Ireland (Ейрі проти Ірландії), § 24; Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії) [ВП], §231). Ця гарантія є "одним з основних принципів будь-якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції" (Pretto and Others v. Italy (Претто та інші проти Італії), § 21). Таким чином, статтю 6 § 1 не можна трактувати обмежено (Moreira de Azevedo v. Portugal (Морейра де Азеведу проти Португалії), § 66). Вимога справедливості застосовується до проваджень узагалом; і не обмежується слуханнями (Stran Greek Refineries and Stratis Andreadis v. Greece (Стрен Грік Рифайнеріз і Стратіс Андреадіс проти Греції, § 49).

В свою чергу, органи державної влади мають забезпечувати виконання вимог "справедливого суду" Конвенції у кожній окремій справі (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands (Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів), § 33 наприкінці).

Сторони у справі мають право надати суду зауваження, які вони вважають важливими у справі. Це право можна вважати ефективним тільки за умови, що зауваження були "заслухані", тобто відповідно розглянуті судом. Тобто, "суд" має проводити належний розгляд поданих документів і доказів, та наведених сторонами аргументів і доказів (Kraska v. Switzerland (Краска проти Швейцарії), § 30; (Van de Hurk v. the Netherlands (Ван де Гурк проти Нідерландів), Perez v. France (Перез проти Франції) [ВП], § 80). З метою забезпечення ефективності гарантованого цією статтею права, органи влади мають демонструвати "належне ставлення": для заявника, який не має юридичного представника, див. Kerojдrvi v. Finland (Кероярві проти Фінляндії), § 42 і Frettй v. France (Фретте проти Франції), 49; для заявника, який має представника у суді, див. Gцз v. Turkey (Ґоч проти Туреччини) [ВП], § 57.

У відповідності до ст.ст. 69-71 КАС України - доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення обставин справи. Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона звертається з такою вимогою до суду. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази.

Принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (серед інших рішень та mutatis mutandis, "Кресс проти Франції" (Kress v. France), [GC], № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, Серія A № 208-B, п. 33; "Т. проти Італії" (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, Серія A № 245-C, п. 26; та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria), № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Гарантії Статті 6 § 1 є вчинення операцій із доказами на процесуальному рівні. Прийнятність доказів або спосіб їх оцінки за обставинами справи, у першу чергу - питання національних судів, чиїм завданням є оцінка доказів у процесі слухання справи (Garcнa Ruiz v. Spain (Гарсіа Руїз проти Іспанії) [ВП], § 28; Farange S.A. v. France (Фаранж проти Франції) (dйc.)).

З огляду на необхідність дотримання судом вказаних процесуальних гарантій, суд приходить до висновку про необхідність витребування письмових доказів, з метою об'єктивної перевірки в судовому засіданні доводів позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є обов'язковість рішень суду.

Згідно з ч. 1 ст. 255 КАС України ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Стаття 271 КАС України передбачає, що у разі неподання без поважних причин письмових чи речових доказів, що витребувані судом, та неповідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів для дослідження судом.

З метою забезпечення повного та об'єктивного розгляду справи, дотримання приписів ЄСПЛ та КАС України, суддя вважає за необхідне витребувати письмові докази, які необхідні для розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 69, 74, 75, 160, 165, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача задовольнити.

Витребувати з Управління державної реєстрації Одеської міської ради (Юридичний департамент ОМР) (65000, м. Одесса, вул. Черняховського, 6) належним чином завірену копії документів, які:

- стали підставою для прийняття Державним реєстратором Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко- правових та технічних експертних досліджень» Кравцем Олександром Володимировичем Рішення про державну реєстрацію скасування державної реєстрації скасування іншого речового права № 34724819 від 11 квітня 2017 року, яке стало підставою для поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про інше речове право № 8932400 від 02 березня 2015 року о 13:05:11 год. щодо реєстрації за Державним підприємством «Санаторій «Лермонтовський», код СДРПОУ: 39608495, права господарського відання на нежитлові будівлі майнового комплексу, загальною площею 12 663 м2, розміщені за адресою: Одеська обл., м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2.

Витребувані документи надати в строк до 28 серпня 2017 року.

У випадку невиконання вимог даної ухвали - надати письмові пояснення з обґрунтуванням причин її невиконання.

Покласти персональну відповідальність за виконання даної ухвали на директора Юридичного департаменту Одеської міської ради.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суд, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Суддя Потоцька Н.В.