Справа № 729/492/17
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 729/492/17 Головуючий у 1-й інстанції: Демченко Л.М.
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м.Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулась до Бобровицького районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - Відповідач) про визнання відмови щодо перерахування пенсії з урахуванням інших виплат та індексації заробітної плати протиправною; зобов'язання Відповідача провести перерахунок пенсії державному службовцю з урахуванням заробітної плати з 12.04.2017 року.

Постановою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29 травня 2017 року адміністративний позов задоволено:

визнано дії Бобровицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації незаконним;

зобов`язано Бобровицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Чернігівської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2017 року згідно довідки від 12.04.2017 року №35, виданої Виконавчим комітетом Бобровицької міської ради про складові заробітної плати ( за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації із збереженням 89 % від сум нарахованої заробітної плати на момент виходу на пенсію. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Рішення суду першої інстанції прийняте в порядку скороченого провадження.

Відповідно ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі, зокрема, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2.

З огляду на викладене та враховуючи те, що рішення суду першої інстанції прийнято у порядку скороченого провадження, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами відповідно п.3 ч.1 ст.197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Позивач перебуває на обліку у Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у порядку, визначеному Законом України «Про державну службу» у розмірі 89% від заробітної плати.

Вважаючи, що пенсію обчислено невірно, Позивач 12.04.2017 року звернулася до Відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця з врахуванням сум індексації заробітної плати та інших виплат, з яких нараховувались страхові внески, що не були враховані у заробітну плату при обчисленні розміру пенсії.

Із довідки про складові заробітної плати вбачається, що за період роботи в Бобровицькій міській раді з 01.06.2009 року по 31.05.2011 року надбавки, премії та інші виплати становили 22816,47 грн (матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань 16176,00 грн, індексація 6640,47 грн). На всі виплати, включені у довідку нараховано внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

24.04.2017 року Відповідач листом від №112/1334 відмовив у проведенні перерахунку пенсії посилаючись на те, що статтею 33 Закону України «Про державну службу», яка була чинною на момент призначення пенсії Позивачу передбачалося, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Вказаною статтею не передбачалося врахування в заробітну плату для обчислення пенсії матеріальної допомоги та індексації. Механізм визначення заробітку під час обчислення пенсії на дату призначення пенсії позивачці визначався Постановою КМУ від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», яка на даний час втратила чинність. Постанова передбачала врахування в заробіток для обчислення пенсії державного службовця надбавок та премій за будь-які 60/24 календарні місяці поспіль перед зверненням за пенсією.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у редакції, що діяла на час призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» №432-IV від 16 січня 2003 року Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року доповнено статтею 37-1, згідно якої у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим держслужбовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Положеннями п.п.2.2.7 п.2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713) передбачено, що суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до фонду додаткової заробітної плати.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Згідно положень цієї ж статті Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

За приписами статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація входять до системи оплати праці державного службовця, а, отже, Відповідачем безпідставно не включено до розрахунку пенсії Позивача такі виплати.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, постанові від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, постанові від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13, від 16 вересня 2014 року у справі №21-314а14, від 09 червня 2015 року №21-243а15.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що право Позивача на пенсійне забезпечення порушене і захист порушеного права можливий шляхом визнання протиправною відмову Відповідача та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії Позивачу з урахуванням сум індексації грошових доходів громадян,та інших виплат.

Основні засади призначення та перерахунку пенсії визначенні Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 1 пункту 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія призначається (перераховується) з дня звернення за пенсією.

Відповідно до пункту 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Так, частиною 4 пункту 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Отже, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що Позивач звернулась до пенсійного органу з відповідною заявою 12 квітня 2017 року, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню з 01 квітня 2017 року, тобто з урахуванням вимог вищевказаної норми закону та дати звернення до пенсійного органу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11 листопада2015 року у справі №687/561/15-а.

Положеннями ст.159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову суду та прийняти нову постанову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

За приписами ч.10 ст.183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183-2, 187, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29 травня 2017 року - без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.