Справа № 441/381/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 рокуЛьвів№876/6804/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Богдан А.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 19 травня 2017 року у справі №441/381/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Сільського голови Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області Торби Андрія Михайловича про визнавання дій протиправними та зобов'язання вчинити дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в Городоцький районний суд Львівської області із адміністративним позовом до сільського голови Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області Торби А.М. про визнання протиправними дій, що полягають у невнесенні її заяви від 23.01.2017 року на сесію Суховільської сільської ради для розгляду та зобов'язати сільського голову с. Суховоля внести на наступну сесію Суховільської сільської ради дану заяву.

Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 19 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права та невірним встановленням обставин у справі. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив постанов суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,50 га., яка призначена для ведення особистого селянського господарства.

23.01.2017р. позивач звернулась в Суховільську сільську раду із заявою про надання дозволу на виготовлення детального планування території для зміни цільового призначення означеної земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування житлового будинку.

03.02.2017р. позивач отримала відповідь за №20, за підписом сільського голови, у якій вказано про те, що її земельна ділянка знаходиться в 50-ти метровій прибережній захисній смузі, з урахуванням цього, її звернення буде розглянуто лише після винесення вказаної земельної ділянки в натурі.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що у справі не встановлено право власності позивача на земельну ділянку, доказом такого не підтверджено, що свідчить про не порушення прав позивача відповідачем.

Апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції невірними, такими, що суперечать нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 цього Закону, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин. Так, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить зокрема вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Земельного кодексу України, зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться: щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою; щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин справи слідує, що позивач ОСОБА_2 звернулась саме до Суховільської сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення детального планування території для зміни цільового призначення означеної земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування житлового будинку, проте, відповідь на її звернення була надана головою сільської ради

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач, в порушення вищевказаних норм законодавства, відповідно до встановленої чинним законодавством процедури одноособово розглянув заяву позивача та не організував розгляд заяви позивача відповідно до норм Закону України «Про місцеве самоврядування Україні».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що рішення відповідача є правомірними, а натомість вказують на те, що відповідачем таке прийнято необґрунтовано, без дотриманням вимог законів України, що є підставою для визнання його дій протиправним та зобов'язання вчинити дії відповідно до закону.

Що стосується висновків суду першої інстанції про те, що у справі не встановлено право власності позивача на земельну ділянку, доказом такого не підтверджено, що свідчить про те, що відповідачем не порушено права позивача, то такі висновки суперечать обставинам справи та наявним доказам, оскільки судом встановлено, що позивач будучи власником земельної ділянки звернулась із заявою про зміну її цільового призначення та, з наявної у матеріалах справи копії поданої позивачем заяви про зміну цільового призначення земельної ділянки вбачається, що при поданні такої заяви було долучено копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.10.2014р.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме визнанню протиправними дій сільського голови с.Суховоля Торби А.М. щодо розгляду одноособово заяви ОСОБА_2 від 23.01.2017р. та зобов'язання голови Суховільської сільської ради Торби А.М. організувати розгляд заяви ОСОБА_2 від 23.01.2017р. відповідно до норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про часткове задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Крім того, відповідно до вимог ст. 94 КАС України, у зв'язку із задоволенням вимог позивача, підлягає присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області на користь позивача ОСОБА_2 здійснені документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2048 грн.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Городоцького районного суду Львівської області від 19 травня 2017 року у справі №441/381/17 - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії сільського голови с. Суховоля Торби Андрія Михайловича щодо розгляду одноособово заяви ОСОБА_2 від 23.01.2017р.

Зобов'язати голову Суховільської сільської ради Торбу Андрія Михайловича організувати розгляд заяви ОСОБА_2 від 23.01.2017р. відповідно до норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області на користь позивача ОСОБА_2 здійснені документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2048 (дві тисячі сорок вісім) грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді В. С. Затолочний
В. М. Каралюс
Повний текст постанови складено 18.07.2017р.