Справа № 564/2275/16-а
Суддя: Олійник П. В.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2275/16-а

Рядок статзвіту № 87

20 липня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Олійника П. В.

з участю секретаря Вознюк Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, виходячи із розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної заробітної плати, згідно довідки про заробітну плату виданою Костопільською районною державною адміністрацією № 3461/01-31/16 від 10.11.2016 р. починаючи з 01.12.2016 року, без обмеження її максимального розміру та здійснити відповідні виплати та стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір.

В обґрунтування позову покликається на те, що з червня 2004 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Костопільському районі і отримує пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ. Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 «Про впорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» підвищено посадові оклади працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, у тому числі на посадах в органах місцевого самоврядування, де позивач працював до виходу на пенсію. 23 серпня 2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії. Проте, позивачу було відмовлено в задоволенні заяви, оскільки, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесенню змін до деяких нормативно-правових актів», внесено зміни, до постанови від 31.06.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», згідно з якими вилучено пункт 4 постанови, яким було визначено порядок обчислення заробітної плати для проведення перерахунку пенсій державним службовцям, а з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про держану службу» №889-VIII, яким не передбачено проведення перерахунку пенсій державним службовцям. Вважає відмову у проведенні перерахунку пенсії незаконною, оскільки, ці нормативні акти стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

В судове засідання позивач не з'явилася. Від позивача надійшла телефонограма про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином. Від відповідача до суду надійшло заперечення на позов, в якому вказується, що відповідач позов не визнає, оскільки, відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції на час звернення з заявою про перерахунок, порядок і умови перерахунку пенсії державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015р. вилучено пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000р. щодо порядку обчислення заробітної плати при проведенні перерахунку пенсій державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України. Враховуючи те, що Закон України «Про державну службу» не передбачає проведення перерахунку пенсій, в тому числі призначених згідно із попереднім Законом України «Про державну службу», а у постанові Кабінету Міністрів України відсутній пункт про порядок обчислення заробітної плати при проведенні перерахунку пенсій державним службовцям, то підстави для проведення перерахунку відсутні. Просить в задоволенні позову відмовити.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, то відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Як встановлено судом позивачу протоколом 10316 від 07.06.2004 року було призначено пенсію за віком як державному службовцю в розмірі 85 відсотків середньомісячної заробітної плати. 23 листопада 2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням посадових окладів з 1 грудня 2015 року. 07.12.2016 р. відповідачем було надано позивачу відповідь № 4698/02, згідно якої відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції станом на час призначення пенсії позивачу), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно зі ст.37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції чинній на момент виходу позивача на пенсію) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена з 07.06.2004 року. Отже, оскільки на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення за положеннями ст.37, 37-1 Закону України "Про державну службу" було встановлено його право на отримання пенсії у розмірі не менше 80 % від заробітку та на перерахунок пенсії у разі підвищення заробітної плати державним службовцям, суд вважає, що зазначена норма зберігає юридичну силу як для позивача, так і для відповідача на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії від 23 листопада 2016 року.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" N 76-VIII від 28 грудня 2014 року, що набув чинності 01 січня 2015 року ст.37-1 Закону України "Про державну службу" викладено в новій редакції та визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався постановою Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" №865 від 31 травня 2000 року.

Пунктом 4 Постанови №865 (у редакції, яка була чинна до 15 грудня 2015 року), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи з заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", яка набула чинності 15 грудня 2015 року до Постанови №865 внесено зміни, а саме: виключено пункт 4.

На час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України, всупереч статті 37-1 Закону України "Про державну службу", не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям, тому суд вважає, що підлягають застосуванню норми Закону України "Про державну службу" в редакції чинній на момент призначення пенсії державного службовця при здійсненні позивачу перерахунку такої, оскільки ст.22 Конституції України закріплено, що права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд при цьому враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України", де вказано, що бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені ст.1 Першого протоколу.

Суд вважає, що право позивача на перерахунок пенсії на час звернення з заявою передбачене ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань, а тому неприйняття Кабінетом Міністрів України постанови щодо умов перерахунку пенсії не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії та позбавлення позивача наданих йому соціальних гарантій.

Відповідно до п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу».

Посилання відповідача на пункт 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII є протиправним, виходячи з того, що ця норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Суд вважає, що дія нового Закону України «Про державну службу» від 10.12.2016 року поширюється виключно на тих осіб, пенсія яким призначена після набрання законної сили цим законом.

Оскільки предметом позову є перерахунок пенсії позивачу, то застосування до спірних правовідносин п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ є безпідставним.

Така правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28.07.2016 року К/800/10756/16.

Згідно ст.22 Конституції України права, свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Зважаючи на те, що посадові оклади державних службовців нижчої та середньої ланок (куди відноситься і позивач) згідно статистичних даних перебували на рівні мінімальної заробітної плати та становили приблизно 90% від середньої зарплати по Україні, то скасування права цих осіб на перерахунок пенсій є суттєвим зменшенням їх соціальних гарантій.

Положеннями частини першої статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

В зв'язку з цим суд вважає, що при перерахунку пенсії позивачу згідно зі ст.37-1 Закону України «Про державну службу» підлягає застосуванню норма, що визначає порядок перерахунку пенсії, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії.

Зважаючи на те, що позивачем не надано доказів, що вона отримує пенсію в розмірі 90 відсотки від середнього заробітку, а тому суд позовні вимоги задовольняє частково, зобов'язавши відповідача провести перерахунок пенсії позивача, виходячи із розрахунку 85 відсотків від середнього заробітку (як вказано в запереченні відповідача).

Відповідно до ст. 94 КАС України підлягають стягненню на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст. 11, 71, 94, 158, 160-163 КАС України, , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Костопільському районі Рівненської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Костопільському районі Рівненської області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, виходячи із розрахунку 85 відсотків від заробітної плати, які діяли на момент призначення позивачу пенсії, згідно довідки про заробітну плату, виданої Костопільською районною державною адміністрацією № 3461/01-31/16 від 10.11.2016 р., з врахуванням всіх сум вказаних у зазначеній довідці, починаючи з 01 грудня 2016 року та здійснити відповідні виплати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету в користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Костопільського районного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяП. В. Олійник