Справа № 450/1853/17
Суддя: Мусієвський В. Є.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/1853/17 Провадження № 2-а/450/118/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третіх осіб ОСОБА_2, відділу Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівської області про визнання неправомірним і скасування рішення Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про затвердження проекту землеустрою, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства у відповідності до якої просить визнати неправомірним і скасувати рішення Давидівської сільської ради про затвердження проекту землеустрою щодо передачі ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0270 в. с. Давидів, Пустомитівського району Львівської області.

У пункті 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 № 3, розяснено, що спори, які виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що що між сторонами вник спір із земельних відносин, щодо прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою про передачу земельної ділянки, у звязку з чим, незважаючи на участь у спорі суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України такий спір повинен розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п.1. ч.1 ст. 109 КАС України, суддя, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третіх осіб ОСОБА_2, відділу Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівської області про визнання неправомірним і скасування рішення Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про затвердження проекту землеустрою.

Розяснити позивачу його право на звернення до суду із відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

СуддяОСОБА_3