Справа № 462/2039/17
Суддя: Кирилюк А. І.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/2039/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Кирилюка А.І.

при секретарі - Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Львові справу заадміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського ДОП Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області Підгаєцького Назара Ігоровича про скасування постанови,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії БР № 165102 у справі про адміністративне правопорушення від 09.05.2017 року.

Свої вимоги мотивує тим, що правопорушення не вчиняв, в протоколі не відображено дійсні обставини події, а факт вчинення правопорушення не доведений жодними доказами. При цьому зазначив, що інспектором поліції при винесенні постанови порушені ст. 258, 278, 279, 283 КУпАП, не взято до уваги його пояснень, а докази по справі не досліджувались. На думку позивача відповідач повинен був представити докази, на підставі яких було винесено постанову про вчинення адміністративного правопорушення. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, а вказана постанова інспектора поліції є незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засідання позивач позов підтримав, зазначив що не вчиняв адміністративне правопорушення, дав пояснення що відповідають обставинам, викладеним в позові.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.128 КАС України, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 цього Кодексу, - працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень

Судом встановлено, що 9 травня 2017 року о 15-35 поліцейський Підгаєцький Н.І. зупинив водія ОСОБА_1 на автодорозі Львів-Рогатин-Івано-Франківськ та звинуватив його в порушенні вимог дорожньої розмітки. Після чого 09.05.2017 року на місці зупинки поліцейським ДОП Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Підгаєцьким Назаром Ігоровичем було винесено постанову серії БР №165102 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн., за те що він керуючи транспортним засобом RENAULT MEGANE, д.н.з НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожньої розмітки п. 1.1 "Вузька суцільна лінія", перетнувши її.

Разом з тим, суд вважає, що відповідач не довів того факту, що при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови було прийняте зазначене рішення на підставі об'єктивних доказів, оскільки жодного доказу на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові, суду не представлено.

Відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити правомірність своїх дій на стадії судового розгляду справи, однак, небажання надавати докази в судовому засіданні давало суду право вирішити справу, обмежившись доказами наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.4 ст.128 КАС України.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 і ч.3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи, що норми КАС України покладають на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов'язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Суд приймає до уваги пояснення позивача наведені в позові та надані ним в судовому засіданні. При цьому, відповідачем не представлено суду доказів на спростування таких тверджень позивача.

Зі змісту ст. 280 КУпАП випливає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наявних по справі доказів вбачається, що інспектором поліції порушено норми ст. 245 КУпАП, а саме відповідачем не було вжито належних заходів, спрямованих на своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, а відповідачами не представлено жодного належного, об'єктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача та вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, то суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Керуючись ст. 122, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, 6 - 12, 69, 71, 86, 128, 158-163, 171-2 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов задоволити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії постанову БР №165102 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі Апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: А.І.Кирилюк