Справа № 826/2199/16
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 липня 2017 року № 826/2199/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та кредит" Валендюка Владислава Сергійовича

треті особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

АТ "Банк "Фінанси та Кредит"

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Третя особа 1), Акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - Третя особа 2), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявської О.С. щодо не включення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявську О.С. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" за рахунок включення до їх числа ОСОБА_1 за її вкладом в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" по рахунку № НОМЕР_2 із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню в розмірі 199 988,00 грн.

У судовому засіданні 18.05.2017 року протокольною ухвалою суду замінено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявську О.С. на Валендюка Владислава Сергійовича.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на протиправну бездіяльність уповноваженої особи Фонду Чернявської О.С., що полягає у невключені ОСОБА_1 до переліку вкладників Банку (ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит"), які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що в свою чергу зумовило невключення позивача до загального реєстру вкладників названого банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Під час розгляду справи представник позивача позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві, а також додаткових поясненнях.

Представник відповідача та третьої особи 2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали у повному обсязі, просили у їх задоволенні відмовити. Представник відповідача надав суду аналогічні пояснення тим, що викладені у письмових запереченнях проти позову. А саме, зазначив те , що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та кредит" Чернявська О.С. діяла у відповідності до норм та в порядку, встановленому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідачем вчинялися дії, спрямовані на перевірку правочинів та встановлення обставин, які впливають на рішення щодо включення осіб до переліку вкладників, які мають право отримати за рахунок Фонду гарантування вкладів відшкодування. Відповідач вважає , що позовні вимоги задоволенню не підлягають та просить відмовити у позовній заяві ОСОБА_1

Представник третьої особи 1 до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю на адресу суду не надходило. Відповідно до наданих суду письмових пояснень проти задоволення позовних вимог заперечував та просив у задоволенні позову відмовити.

Зважаючи на неявку в судове засідання третьої особи, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 05 березня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву , в п.1 якої, зазначено, що дана Анкета-заява разом із Публічною пропозицією АТ "Банк "Фінанси та кредит" на укладання Договору про відкриття поточних рахунків, надання і використання платіжних карток, та комплексного обслуговування фізичних осіб-резидентів України, а також разом з додатками до Публічної пропозиції становить між Клієнтом та Банком Договір про відкриття поточного рахунку та надання і використання платіжної картки.

Відповідно до умов Договору Банк відкрив Клієнту поточний рахунок НОМЕР_2 у гривнях.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки АТ "Банк "Фінанси та Кредит" № 16/1584 від 28.05.2015 року, станом на 28.05.2015 року на картковому рахунку клієнта НОМЕР_2 доступний баланс коштів становить 199 988,00 гривень.

29.12.2015 року позивач звернулась із заявою до Відповідача з проханням вказати причину невнесення її персональних даних станом на 23.12.2015 року у перелік на виплату сум відшкодування коштів за вкладами та внести її у зазначений перелік, однак, на момент звернення до суду з вказаним позовом, відповіді від Відповідача не надійшло.

Крім того, 29.12.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з проханням виплатити їй гарантовану суму відшкодування, станом на 12.02.2016 року відповіді на вказану заяву від Фонду на адресу позивача не надходило.

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача в частині не включення до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправною, звернувся з даним позовом до суду.

У відповідності до постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року №612 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року №171 "Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Відповідно до вищевказаного рішення у ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ "Банк "Фінанси та Кредит", визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівна на три місяці з 18.09.2015 року до 17.12.2015 року включно.

Згідно з Постановою Правління НБУ від 17.12.2015 року № 898 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 року № 230 "Про початок процедури ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Вказаним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", призначено Уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Банк "фінанси та Кредит", заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівни на два роки з 18.12.2015 року до 17.12.2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01.09.2016 №1703 змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Згідно з зазначеним рішенням, всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Валендюку Владиславу Сергійовичу з 05.09.2016 року.

Виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, суд приходить до висновку про наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та врегульовані нормами Положення про порядок відшкодування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 07.09.2012 року за № 1548/21860.

У відповідності до ч. 1 статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За визначенням статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Пунктом 4 ч.1 ст. 2 того ж Закону передбачено, що вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 1068 ЦК України Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

У відповідності до п. 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою Постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 року за №1172/8493 Банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки.

Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Зі змісту письмових заперечень Відповідача вбачається, що Позивача не було включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки клієнтом Банку - юридичною особою ТОВ "Виробничо - комерційна фірма "ЕКРАН-СЕРВІС" були проведені операції з метою ввести в оману Фонд гарантування вкладів фізичних осіб щодо нібито наявності підстав для виплати відшкодування за рахунок державних коштів, а саме: ТОВ "ВКФ "ЕКРАН-СЕРВІС" перерахувало зі свого поточного рахунку у Банку у період з 10.03.2015 року по 30.04.2015 року на карткові поточні рахунки у Банку, належні різним фізичним особам, у тому числі й позивачу, грошові кошти у сумах, кожна з яких не перевищує максимальної суми відшкодування вкладу, гарантованої державою, з метою подальшого отримання зазначеними фізичними особами як вкладниками, сум грошових коштів, що нібито належать цим фізичним особам, в межах сум гарантованого відшкодування від держави в особі Фонду.

В результаті зазначених операцій, як вказано у запереченнях, 20 фізичних осіб, отримали кошти від ТОВ "ВКФ "ЕКРАН-СЕРВІС". При цьому, на рахунку у кожної фізичної особи, у тому числі й позивача утворився залишок у розмірі приблизно 200 000, 00 грн.

Тому, на думку відповідача, ТОВ "ВКФ "ЕКРАН-СЕРВІС" намагається безпідставно збільшити суму, що підлягає відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на 4 млн. грн., всупереч положенням Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Таким чином, як зазначено у запереченнях, наведені операції з перерахування коштів з відкритого у Банку поточного рахунку юридичної особи на відкриті у тому ж Банку рахунки фізичних осіб, у тому числі й на рахунок позивача, з призначенням "безвідсоткова позика", направлені на "дроблення" коштів на рахунку суб'єкта господарювання шляхом оформлення фіктивних платежів, щодо нібито надання безвідсоткової позики фізичним особам, мають на меті незаконне отримання відшкодування коштів клієнта - юридичної особи за рахунок коштів держави в особі Фонду.

В подальшому, на адресу суду надійшли додаткові письмові пояснення відповідача проти позову, відповідно до яких, відповідач не визнає позовні вимоги у повному обсязі, з огляду на те, що 19.01.2015 року Постановою Правління НБУ №34/БТ АТ "Банк "Фінанси та Кредит" віднесено до категорії проблемних та запроваджено обмеження в діяльності Банку, а саме: встановлено не допускати проведення будь - яких операцій за чинними договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування. Вказана постанова Правління НБУ є банківською таємницею.

Постановою Правління НБУ №463/БТ від 16.07.2015 року строк віднесення банку до категорії проблемних продовжено на 30 днів.

У зв'язку з чим, як вказує відповідач у додаткових запереченнях, у період з 19.01.2015 року по 20.08.2015 року Банк втратив право на здійснення операцій щодо перерахування коштів, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб за рахунок Фонду.

При цьому, суд не приймає до увагу посилання Відповідача на наявність Постанови Правління НБУ №34/БТ, якою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії проблемних, а в подальшому строк віднесення банку до категорії проблемних продовжено на 30 днів, оскільки будь - яких доказів щодо доведення змісту вказаної постанови до співробітників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суду надано не було.

Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року за № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб'єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту. Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право особи на мирне володіння майном знайшло своє відображення і у Рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі "Золотас проти Греції" (№ 66610/09, 29/01/2013), згідно якого особа, яка розмістила грошову суму в банку, передавала йому право використання цієї суми, банк був зобов'язаний зберігати її, і в разі використання з метою отримання прибутку він повинен був повернути еквівалентну суму вкладнику після припинення дії угоди; отже, власник рахунку сумлінно міг вважати, що його вклад у банку знаходиться в безпеці, особливо при отриманні відсотків; власник рахунку правомірно вважав, що буде повідомлений про ситуації, що загрожує суті угоди з банком і його фінансовим інтересам, щоб він міг завчасно вчинити дії відповідно до закону і зберегти право на захист свого майна.

ТОВ "ВКФ "Екран-Сервіс", яким перераховано кошти на рахунки позивача, має право вільно розпоряджатись коштами, які є його власністю. Відповідачем не надано доказів, що дії останніх щодо перерахунку коштів з власного банківського рахунку на рахунок іншої фізичної особи суперечить закону.

Також, відповідачем не надано доказів наявності інших підстав визначених ч. 3 ст. 38 Закону внаслідок яких правочин позивача з ПAT "Банк "Фінанси та Кредит" є нікчемним.

У свою чергу відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Однак, будь-яких підстав відповідно до статті частини четвертої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" для відмови у відшкодування позивачу коштів судом не встановлено.

Враховуючи, що доводи відповідача про нікчемність правочину щодо перерахування грошових коштів з поточного рахунку ТОВ "ВКФ "Екран-Сервіс" на поточний рахунок позивача не знайшли підтвердження під час вирішення справи, отже ОСОБА_1 протиправно не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб .

Статтею 27 Закону визначено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Отже, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії, на підставі якого Фонд гарантування вкладів фізичних осіб формує Загальний реєстр вкладників.

Відповідно до п. 12 р. II Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 передбачено, що протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики.

Пунктом 6. р. III Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Протиправність не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПAT "Банк "Фінанси та Кредит" вказує на наявність правових підстави для зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПAT "Банк "Фінанси та Кредит" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПAT "Банк "Фінанси та Кредит".

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 94 КАС України, суд приходить до висновку про необхідність присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 1102,42 грн.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що вимоги позивача щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги у розмірі 1000,00 грн. не підлягають задоволенню, з огляду на наступне:

Пунктом 1 ч. 3 ст. 87 КАС України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 90 КАС України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно із ч. 1 статті 90 КАС України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" (у редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин), розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до глави 6 КАС України, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі.

За змістом вищезазначених норм вбачається, що на підтвердження витрат на правову допомогу суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Слід також зазначити, що в підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Суд зазначає, що витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тією особами або особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

Самі лише докази укладення угоди про надання правової допомоги й її оплати не можуть бути підставою для відшкодування цих витрат.

На підтвердження понесених витрат за отриману правову допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги №11012016/16 від 11.01.2016 року та додаткову угоду № 1 до Договору, укладені між адвокатом Хрімлі Денисом Ігоровичем та ОСОБА_1.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 17 від 11.01.2016 року, Хрімлі Д.І. прийнято від ОСОБА_1 1 000 (одну тисячу) гривень за юридичні послуги за договором.

Разом з тим, вищезазначена угода не містить погодинну оплату, доплата гонорару за позитивний результат по справі, розрахунку погодинної вартості правової допомоги, тощо.

Квитанція до прибуткового касового ордера за надання правової допомоги та угода про надання правової допомоги не підтверджують обсяги виконаних адвокатом Хрімлі Д.І. робіт по зазначеній справі. Акти виконаних адвокатом робіт до суду не надано.

До того ж, в наданій суду квитанції відсутня інформація, яка свідчить про те, по якій конкретно справі надавалась правова допомога ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 69,70,71,72, 94, 128,158 - 163,167, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" щодо не включення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Валендюка Владислава Сергійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок включення до їх числа ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), за її вкладом в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» по рахунку № НОМЕР_2 із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню у розмірі 199 998, 00 грн. (сто дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто вісім гривень).

4. Присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" Валендюка Владислава Сергійовича судовий збір у розмірі 1102,40 грн. (одна тисяча сто дві гривні 40 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Вєкуа Н.Г.