Справа № 825/469/17
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2017 року Чернігів Справа № 825/469/17

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., за участі секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовом Приватного підприємства "Куликівські аграрні інвестиції"

до 1.Державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Корнієнко Світлани Григорівни

2.Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради

3. Чернігівської міської ради

третя особа 1. ОСОБА_3

2.Товариство з обмеженою відповідальністю "Горбів Агро"

про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Куликівські аграрні інвестиції" (далі - позивач, ПП "Куликівські аграрні інвестиції") звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до 1. Державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Корнієнко Світлани Григорівни (Державний реєстратор), 2. Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради (далі - Управління адміністративних послуг ЧМР), 3. Чернігівської міської ради (далі - ЧМР), треті особи 1. ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3), 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Горбів Агро" (далі - ТОВ "Горбів Агро"), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Корнієнко Світлани Григорівни індексний 33057976 від 21.12.2016 про реєстрацію права оренди земельної ділянки, відповідно до укладеного договору між Товариством з обмеженою відповідальністю "Горбів Агро" та ОСОБА_3 від 10.09.2016.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що Державним реєстратором Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Корнієнко Світланою Григорівною проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на ту ж саму земельну ділянку, яку орендує ПП "Куликівські аграрні інвестиції" на підставі договору оренди землі від 01.07.2008, який був зареєстрований Куликівським районним відділом Чернігівської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" 10.09.2008 за № 10 та який наразі не є розірваним, його державна реєстрація не скасована та строк його дії триває.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Державний реєстратор у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, надав заперечення проти позову та просив у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що ТОВ "Горбів Агро" було подано належним чином оформлений пакет документів, який у повному обсязі відповідає вимогам, що встановлені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для вчинення відповідної реєстраційної дії (реєстрація права оренди на земельну ділянку), а тому у останнього були відсутні правові підстави для відмови у державній реєстрації прав. При цьому, зауважив, що Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не вимагає від державного реєстратора вчинення дій щодо запиту від органів, що здійснювали державну реєстрацію прав на нерухоме майно до 1 січня 2013 року, інформації стосовно правочинів, які були вчинені після вищевказаної дати.

Представник Управління адміністративних послуг ЧМР та ЧМР у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи - ТОВ "Горбів Агро" у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Надав заперечення проти позову, у яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки державний реєстратор у оскаржуваних правовідносинах діяв у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України. При цьому, зазначив, що відомості щодо реєстрації договору оренди землі, укладеного ПП "Куликівські аграрні інвестиції" відсутні, як у Державному реєстрі, так і у Поземельній книзі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 01.07.2008 між ПП "Куликівські аграрні інвестиції" та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки, площею 2,97 га, яка розташована на території Дроздівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, який був зареєстрований Куликівським районним відділом Чернігівської регіональної філії ДП "Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах" 10.09.2008 за № 10 (а.с. 8).

Також з матеріалів справи вбачається, що 10.09.2016 між ТОВ "Горбів Агро" (Орендар) та ОСОБА_3 (Орендодавець) укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Дроздівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (загальна площа 2,97 га, кадастровий номер НОМЕР_1) (а.с. 15).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що 21.12.2016 Державним реєстратором Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Корнієнко Світлани Григорівни прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 33057976 щодо державної реєстрації інших речових прав (прав оренди землі) на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 на підставі договору оренди землі від 21.12.2016, укладеного між сторонами: орендодавець - ОСОБА_3, орендар - ТОВ "Горбів Агро".

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним та таким, яке підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, правовідносини, пов'язані з набуттям права оренди на земельні ділянки, укладенням договорів оренди землі та їх реєстрацією, регулюються Земельним кодексом України та Законом України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) (далі - Закон № 1952-IV).

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

В силу вимог приписів частини 3 статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно з частиною 4 статті 18 Закону № 1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що саме державний реєстратор, як суб'єкт владних повноважень, під час державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав, з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Аналогічна правова позиція була висловлена неодноразово і Верховним Судом України у постановах від 22.09.2015 (справа № 21-760а15) та від 15.11.2016 (справа № 21-3030а16).

У відповідності до частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

При цьому, матеріали реєстраційної справи не містять жодних доказів щодо звернення державного реєстратора з відповідним запитом про наявність або відсутність зареєстрованих договорів оренди щодо спірної земельної ділянки до Відділу Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області, як до правонаступника Відділу Держземагентства у Куликівському районі Чернігівської області - органу, який здійснював таку реєстрацію до 01.01.2013.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься лист Відділу у Куликівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 20.03.2017 № 19-28-99.1-581/2-17, наданий відділом на запит суду від 16.03.2017, в якому зазначено, що в архіві відділу зберігається "Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі", де у розділі 4 за № 10 зазначено про реєстрацію договору оренди землі, укладеного між ПП "Куликівські аграрні інвестиції" та ОСОБА_3, стосовно земельної ділянки площею 2,97 га, кадастровий номер НОМЕР_1, термін дії договору - 10 років (а.с.72).

При цьому, суд наголошує на тому, що реєстрація договору оренди землі з новим орендарем можлива лише після реєстрації угоди про розірвання договору оренди землі з попереднім орендарем або закінченням строку його дії.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів щодо розірвання договору оренди землі від 01.07.2008, укладеного між ПП "Куликівські аграрні інвестиції" та ОСОБА_3

Отже, відповідачем при проведенні державної реєстрації іншого речового права, а саме права оренди земельної ділянки за договором оренди землі від 10.09.2016, укладеним між ТОВ "Горбів Агро" та ОСОБА_3, не перевірено належним чином, чи право оренди на цю земельну ділянку зареєстровано чи ні станом на 01.01.2013, внаслідок чого й здійснено повторну реєстрацію договору оренди однієї і тієї ж земельної ділянки, що є недопустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одна і та ж земельна ділянка була передана в оренду різним орендарям.

Зазначене спростовує твердження відповідача - державного реєстратора щодо відсутності у нього обов'язку запитувати інформацію від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, а саме про наявність або відсутність зареєстрованих договорів оренди на спірну земельну ділянку у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013.

Суд зауважує, що одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону №1952-IV, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових прав та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

У свою чергу, частиною 1 статті 24 Закону № 1952-IV визначені підстави, за яких у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено.

За таких обставин та з урахування того, що відповідачем проведено реєстрацію договору оренди землі від 10.09.2016 без дотримання вимог норм законодавства, а саме не здійснено жодних дій щодо встановлення факту наявності або відсутності вже зареєстрованих прав оренди спірної земельної ділянки, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Корнієнко Світлани Григорівни індексний 33057976 від 21.12.2016 про реєстрацію права оренди земельної ділянки, відповідно до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Горбів Агро" та ОСОБА_3 від 10.09.2016 та задоволення позовних вимог ПП "Куликівські аграрні інвестиції" у повному обсязі.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити згідно з пунктом 1.2 Наказу №174 (чинного на момент державної реєстрації договору оренди землі від 01.08.2008 між ПП "Куликівські аграрні інвестиції" та ОСОБА_3, - 10.09.2008) Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (далі - книга реєстрації) - це документ суворого обліку, який є складовою частиною державного реєстру земель та містить відомості про зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договори оренди (суборенди) землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок.

Реєстратори державного реєстру земель (далі - реєстратори) - структурні підрозділи Центру ДЗК, які мають доступ та вносять відомості до бази даних АС ДЗК, ведуть Поземельну книгу, здійснюють видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, а також ведуть книгу реєстрації.

Відповідно до пункту 2.8 Наказу № 174 оператор (реєстратор) здійснює видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та видачу договорів оренди (суборенди) землі. Видача державного акта на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договору оренди (суборенди) землі супроводжується внесенням запису про державну реєстрацію до відповідних розділів книги реєстрації. При цьому, оператор (реєстратор) відображає дані державної реєстрації на всіх примірниках державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди (суборенди) землі.

Пунктом 12 Наказу №174 передбачено, що Поземельна книга (додаток 4) відкривається та ведеться на кожну земельну ділянку. Дані для формування Поземельної книги вносяться до бази даних АС ДЗК після внесення записів до книги реєстрації. Відповідальність за формування та ведення поземельних книг покладається на осіб, які призначаються наказом оператора (реєстратора).

У свою чергу, з листа Відділу у Куликівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 20.03.2017 № 19-28-99.1-581/2-17, наданого відділом на запит суду, вбачається, що в архіві відділу зберігається "Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі", де у розділі 4 за № 10 зазначено про реєстрацію договору оренди землі, укладеного між ПП "Куликівські аграрні інвестиції" та ОСОБА_3, стосовно земельної ділянки площею 2,97 га, кадастровий номер НОМЕР_1, термін дії договору - 10 років.

Також, на договорі оренди землі від 01.07.2008, вчинені реєстраційні написи щодо його державної реєстрації Куликівським районним відділом Чернігівської регіональної філії ДП "Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах" 10.09.2008 за № 10, які завірені гербовою печаткою (а.с. 8).

При цьому, відсутність відомостей про державну реєстрацію таких договорів у Поземельній книзі не свідчить про незавершеність чи відсутність державної реєстрації як такої, оскільки як вже зазначалось, у першу частину державного реєстру земель (книгу записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі) внесено відомості про державну реєстрацію договорів оренди спірних земельних ділянок із зазначенням їх кадастрових номерів.

Крім того, обов'язок щодо внесення відомостей у Поземельну книгу покладався на реєстратора державного реєстру земель, який і ніс відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків.

Вищевказані обставини спростовують посилання представника третьої особи - ТОВ "Горбів Агро" про не завершення державної реєстрації речового права на земельну ділянку за позивачем, оскільки запис про державну реєстрацію договору оренди від 01.07.2008 не зазначено у Поземельній книзі.

Також, суд при вирішенні цього спору застосовує закріплений у судовій практиці Європейського Суду з прав людини принцип "належного урядування", державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п.74).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincovd and Pine v. the Czech Republic), п.58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), заява № 32457/05, п.40, від 13 грудня 2007 року та у справі "Трго проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п.67, від 11 червня 2009 року).

Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що частиною першою статті 37 Закону № 1952-IV визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Крім того, статтею 37-1 Закону № 1952-IV передбачено, що контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав.

За результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб'єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про: 1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав; 4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; 5) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації прав.

Тобто, державні реєстратори підконтрольні у своїй діяльності центральному органу виконавчої влади, вчиняють дії та приймають рішення на виконання делегованих повноважень державного органу.

Отже, не зважаючи на те, що державні реєстратори можуть перебувати в трудових відносинах, як з органом місцевого самоврядування, так і місцевими органами виконавчої влади або бути самоврядною особою, прийняття ними рішень з питань реєстрації речових прав на нерухоме майно є безпосереднім виконанням державних функцій, які делеговані державному реєстратору, як уповноваженій особі.

Таким чином, даний спір виник між позивачем та посадовою особою органу державної виконавчої влади.

З огляду на викладене та беручи до уваги положення ч. 3 ст.18 КАС України, суд дійшов висновку про застосування у даній справі альтернативної підсудності та вважає, що даний спір підсудний Чернігівському окружному адміністративному суду, а не місцевому загальному суду як адміністративному, а отже заявлене клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Приписами частини третьої статті 72 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, не довели правомірності прийнятих державним реєстратором рішень щодо реєстрації права оренди земельної ділянки індексний номер 33057976 від 21.12.2016.

Таким чином, згідно вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", враховуючи ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав, що рішення Державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Корнієнко Світлани Григорівни індексний 33057976 від 21.12.2016 про реєстрацію права оренди земельної ділянки, відповідно до укладеного договору між Товариством з обмеженою відповідальністю "Горбів Агро" та ОСОБА_3 від 10.09.2016 - підлягає скасуванню, а позовні вимоги ПП "Куликівські аграрні інвестиції" - задоволенню.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Корнієнко Світлани Григорівни індексний 33057976 від 21.12.2016 про реєстрацію права оренди земельної ділянки, відповідно до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Горбів Агро" та ОСОБА_3 від 10.09.2016.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Куликівські аграрні інвестиції" (код 35493447) судовий збір в сумі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Ю.О.Скалозуб