Справа № 686/975/17
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/975/17

Головуючий у 1-й інстанції: Стефанишин С.Л.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

13 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області постановою від 10.04.2017 року вказаний позов задовольнив частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 06.01.2017р. інспектором роти №3 СПВ УПП у м. Хмельницькому ДВП лейтенантом поліції Заворотнім Д.Р. винесено постанову серії ДР № 079476 про накладення адміністративного стягнення за ч.2ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП за те що ОСОБА_2 06.01.2017 року близько 21 години 40 хв. в м. Хмельницькому по вул. Камянецькій, при перестроюванні з лівої смуги руху не ввімкнув світловий покажчик повороту, чим порушив п. 9.2.б, а також не мав при собі поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст.. 126 ч. 1, 122 ч. 2 КУпАП.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями КУпАП, прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Суд першої інстанції за наслідками розгляду справи прийшов до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

До таких висновків суд першої інстанції дійшов зазначаючи, що враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, відсутність негативних наслідків та особу порушника (позивача), суд вважав за можливе застосування до даної ситуації положення статті 22 КУпАП та можливість звільнення позивача від адміністративної відповідальності у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Однак колегія суддів із зазначеними висновками суду першої інстанції погодитися не може з огляду на наступне.

Так, згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, обставини, на які посилався позивач як підставу звільнення від відповідальності, а саме визнання вини, відсутність негативних наслідків, є обставинами, які можуть пом'якшувати стягнення, та не можуть бути підставами для визнання самого правопорушення малозначним.

Правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху через вчинення їх переважно з використанням джерела підвищеної безпеки - транспортного засобу, не можуть бути визнані малозначними у даній справі, при цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що крім зазначеного відповідно матеріалам справи, позивачем вчинено не одне, а відразу два адміністративних правопорушення, що саме по собі свідчить про відсутність малозначності в діях позивача.

В свою чергу, при винесені постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем вірно з'ясовано всі обставини справи та накладено стягнення в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 122 та ст. 126 КУпАП, що є співрозмірним виду та характеру вчиненого правопорушення. При цьому, останній знаходився при виконанні своїх службових обов'язків та оцінивши докази виніс постанову в межах своїх повноважень та у спосіб встановлений законом.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів на спростування факту вчинення ним вказаних адміністративних правопорушень, а також порушення порядку винесення інспектором постанови про адміністративне правопорушення та тим більше визнано свою вину.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому про скасування постанови про адміністративне правопорушення скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому відмовити

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.