Справа № 805/1859/17-а
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 р. Справа № 805/1859/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Товариства з

обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс»

до відповідача Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного

управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення - рішення від 18.11.2016 року № про застосування штрафних(фінансових) санкцій (штрафу) з орендної плати з юридичних осіб в сумі 170 грн.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, як вважає позивач, відповідач, приймаючи податкове повідомлення - рішення, яке оскаржується, діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування.

Зазначаає, що податкова декларація з плати за землю за 2014 рік подана ним до податкового органу 14.02.2014 року, тобто, у встановлений чинним законодавством строк.

Вказує на помилковість висновку відповідача про порушення ним строку подання декларації за землю за 2014 рік, оскільки фактично 13.03.2014 року ним поданий уточнюючий розрахунок з плати за землю за 2014 рік.

Враховуючи наведене, просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

В запереченнях на позовну заяву відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що податкове повідомлення - рішення, яке оскаржується, прийняте ним в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством по встановленому факту порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без участі його представника в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, заперечень, суд з'ясував наступні обставини справи.

ТОВ «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» зареєстрований як юридична особа, включене до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (), місцезнаходження: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Леніна, 68-а (а.с. 42-43).

01.11.2016 року Жовтневим відділенням Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області проведена камеральна перевірка ТОВ «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» з питань своєчасності надання податкової декларації по орендній плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за період з 20.02.2014 року по 13.03.2014 року та своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності за період з 30.09.2014 року по 02.03.2015 року, на підставі якої складений акт перевірки № 195/05-81-12-03-11-1/24155428 (а.с. 39-41).

Під час перевірки встановлене порушення ТОВ «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» вимог п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасне подання податкової декларації по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності на 2014 рік, граничний строк подання - 20.02.2014 року, фактичне подання - 13.03.2014 року (а.с. 39-41).

18.11.2016 року на підставі акту перевірки від 01.11.2016 року № 195/05-81-12-03-11-1/24155428 Маріупольською ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області прийняте податкове повідомлення - рішення № про застосування до ТОВ «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» штрафних (фінансових) санкцій в сумі 170 грн.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 14.02.2014 року ТОВ «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» подало до Жовтневої ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області декларація з орендної плати за землю за 2014 рік (а.с. 15, 26-27).

Згідно квитанції № 2 податкова декларація з плати за землю за 2014 рік прийнята податковим органом 14.02.2014 року(а.с. 28).

Надалі, 13.03.2014 року ТОВ «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» подало до Жовтневої ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2014 рік (а.с. 29-31).

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить скасувати податкове повідомлення - рішення про застосування штрафних(фінансових) санкцій (штрафу) з орендної плати з юридичних осіб.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

Таким чином, відповідач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків.

Таким чином, на позивача у справі покладений обов'язок щодо складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків.

Суд вважає неправомірним висновок податкового органу про порушення позивачем граничного строку подання декларації з плати за землю у спірних взаємовідносинах, з наступних підстав.

Відповідно до п. 285.1. ст. 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Згідно п. 285.2. ст. 285 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Таким чином, зазначена норма Закону визначає строки подання податкової декларації з плати за землю - не пізніше 20 лютого поточного року.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем, податкова декларація з плати за землю за 2014 рік подана позивачем до податкового органу 14.02.2014 року, тобто, у встановлений чинним законодавством граничний строк для її подання.

Питання подання податкової декларації до контролюючих органів регламентуються статтею 49 Податкового кодексу України, пунктом 2 якої визначено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно п. 49.3 ст. 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Згідно п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем, податкова декларація з плати за землю за 2014 рік прийнята податковим органом 14.02.2014 року, про що свідчить квитанція № 2 (а.с. 28).

Враховуючи наведене та те, що податкова декларація подана позивачем в межах строків, визначених чинним законодавством з питань оподаткування, суд вважає неправомірним висновок податкового органу про порушення товариством вимог чинного законодавства у спірних взаємовідносинах.

Оскільки під час розгляду справи встановлено, що декларація з плати за землю за 2014 рік подана позивачем в межах строків, встановлених для подання такої декларації, суд вважає, що, приймаючи податкове повідомлення - рішення, яке оскаржується, відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством України, тому позовні вимоги про скасування такого повідомлення - рішення підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, ст. 2, ст. 7 - 15, ст. 17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 128, ст. 158 - 163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення - рішення від 18.11.2016 року № про застосування штрафних(фінансових) санкцій (штрафу) з орендної плати з юридичних осіб в сумі 170 грн. - задовольнити повністю.

Податкове повідомленя - рішення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення - рішення від 18.11.2016 року № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» штрафних(фінансових) санкцій (штрафу) з орендної плати з юридичних осіб в сумі 170 грн. - скасувати.

Стягнути з Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» (, юридична адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Леніна, 68-а) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1600 грн.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Давиденко Т.В.