Справа № 816/447/17
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 р.Справа № 816/447/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.05.2017р. по справі № 816/447/17

за позовом Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод"

про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" про стягнення невідшкодованої суми витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 2, в розмірі 477044,02 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за особовим рахунком відповідача утворився борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2. Посилаючись на частину другу Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пункт 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, просив суд стягнути суму заборгованості з відповідача.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 травня 2017 року адміністративний позов Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (; вул. І.Приходька, 141, м. Кременчук, Полтавська область, 39621) на користь Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (; вул. Велика набережна,9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630) заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 2, за березень 2017 року у розмірі 477044,02 грн (чотириста сімдесят сім тисяч сорок чотири гривні дві копійки).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24 травня 2017 року скасувати та закрити провадження у справі.

В доводах апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції приписів п. 6.4, п. 6.5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 (далі - Інструкція № 21-1), ч. 2 ст. 106, ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав та обставин, викладених у апеляційній скарзі.

Позивач, скориставшись правом подання заперечень на апеляційну скаргу, заперечує проти доводів апелянта щодо порушення судом першої інстанції приписів п. 6.4, 6.5 Інструкції № 21-1 та стверджує, що судом під час судового розгляду досліджувалася копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, що підтверджує факт отримання відповідачем відповідних розрахунків.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що Публічне акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, (а.с. 55).

Оскільки станом на 27.03.2017 за особовим рахунком відповідача відображено заборгованість перед Пенсійним фондом України з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 2, за період з 01.03.2017 по 31.03.2017 у розмірі 477 044, 02 грн, що ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" у добровільному порядку не відшкодована, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявність у відповідача заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 2, за березень 2017 року загалом у розмірі 477044,02 грн. підтверджено розрахунком фактичних витрат та даними картки особового рахунку відповідача. Відповідачем доказів, що свідчили б про погашення вказаної суми заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на день розгляду справи або ж спростовували доводи позивача, до суду не надано, що свідчить про правомірність та обгрунтованість позовних вимог Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з п. "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону, в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" діяв Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 2 названого Закону для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, відповідач зобов'язаний відшкодовувати органам Пенсійного фонду суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2.

Аналізуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій покриваються підприємствами та організаціями, в даному випадку такі витрати покладено на відповідача.

Порядок відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за № 64/8663.

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції № 21-1 (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) визначено, що платниками страхових внесків є страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У відповідності до приписів пункту 6.4 вищезазначеної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства згідно з вимогами пункту 6.8 Інструкції № 21-1 щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування, органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Отже, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 по ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод", заборгованість відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, за період березень 2017 року становить 477 044, 02 грн.

Відповідні розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень, у зв'язку із зміною місячної суми відшкодування (врахування додаткових розрахунків) за березень 2017 року, направлялися відповідачу, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10-52).

Тому колегія суддів не приймає посилання відповідача на порушення приписів п. 6.4, п. 6.5 Інструкції № 21-1 щодо порушення порядку надіслання розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, оскільки як встановлено судом першої інстанції та не спростовано в суді апеляційної інстанції, відповідні розрахунки у зв'язку із зміною місячної суми відшкодування у встановлений Інструкцією місячний строк з дня виникнення обставин зміни розміру відшкодування були направлені відповідачу та отримані ним, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Доказів скасування відповідних розрахунків органу Пенсійного фонду фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у передбачений законом спосіб матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, оскільки у порушення зазначених вимог законодавства відповідачем у визначений строк не внесено до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України зазначену в розрахунку суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах та не сплатив існуючу заборгованість у розмірі 477044,02 грн., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій в розмірі 477044,02 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.05.2017р. по справі № 816/447/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Ральченко І.М. Катунов В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 17.07.2017 р.