Справа № 359/2709/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 359/2709/17 Головуючий у 1-й інстанції: Вознюк С.М.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря Цюпка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року позивач звернулась в Бориспільський міськрайонний суд Київської області позовом до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2017 року позов задоволено:

визнано неправомірною відмову Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в перерахунку раніше призначеної пенсії;

зобов'язано Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (м. Бориспіль Київської області, вул. Головатого, 4, ідентифікаційний код 37838060) здійснити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1, перерахунок пенсії із підвищенням її розміру до розміру прожиткового мінімуму на одну особу, в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, та здійснити відповідні виплати з врахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 31.03.2016 року. Позовні вимоги ОСОБА_2 щодо зобов'язання здійснення відповідного перерахунку за період з 01.09.2015 року по 30.03.2016 року залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З матеріалів справи вбачається, що з 22 вересня 2014 року позивач перебуває на обліку в Бориспільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернулась до відповідача з заявою від 08.02.2017, в якій просила з 01.09.2015 здійснити перерахунок її пенсії до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - 1 074 грн., з 01.05.2016 до розміру прожиткового мінімуму - 1130 грн., та до розміру прожиткового мінімуму з 01.12.2016 - 1247 грн. (а.с. 10).

Листом від 02 березня 2017 року Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області відмовило позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що страховий стаж позивача становить 16 років 3 місяці та 21 день, а тому розмір її пенсії, при наявності неповного стажу, має розраховуватись пропорційно наявному страховому стажу (а.с. 11).

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

При цьому, статтею 92 Конституції України встановлено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 статті 28 Закону України встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до частини 2 зазначеної статті за наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року №265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» установлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що розмір страхового стажу позивача є меншим, ніж передбачено частиною 1 статті 28 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, позивач не має права на отримання пенсії у розмірі прожиткового мінімуму.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта про те, що оскільки пенсія позивача, розрахована пропорційно наявному страховому стажу не досягає 949 гривень, останній виплачується щомісячна державна адресна допомога у розмірі 266 грн. 60 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 11 зворот).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що розмір пенсії позивача складає 949 грн., а її страховий стаж є меншим, ніж передбачено ч. 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів вважає, що пенсія позивачу призначена та виплачується у відповідності до вимог законодавства.

Така ж сама правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 травня 2017 року у справі № 712/1369/16-а.

Крім того, відповідно до ч. 1, 3 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата, тобто позивач, отримуючи пенсію щомісяця, був обізнаний щодо її розміру.

Однак, позивач звернулась до суду з даним позовом лише 31 березня 2017 року, тобто з пропуском строку, визначеного у ч. 2 ст. 99 КАС України, а тому позовні вимоги за період 01 вересня 2015 року по 29 вересня 2016 року підлягають залишенню без розгляду, що помилково не було враховано судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, на думку колегії суддів, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нової постанови.

Керуючись ст. ст., 99, 100, 195, 196, 198, 202, 206 , 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - задовольнити частково.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2017 року скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та ухвалити в цій частині нову постанову, якою у задоволенні цих позовних вимог за період з 30 вересня 2016 року - відмовити.

Позовні вимоги за період з 01 вересня 2015 року по 29 вересня 2016 року - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 17 липня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.