Справа № 814/763/17
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

05 липня 2017 року Справа № 814/763/17

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

доОСОБА_1, АДРЕСА_1

третя особаОСОБА_2, АДРЕСА_1
простягнення податкового боргу в сумі 25000,00 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Миколаївській області звернулося з адміністративним позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з транспортного податку в сумі 25000 грн.

Ухвалою від 10.05.2017 р. суд залучив до участі в справі в якості третьої особи ОСОБА_2.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідачем не сплачено суму податкового зобов'язання, розмір якої визначений у податковому повідомленні-рішенні.

Третя особа надала письмові заперечення проти позову, в яких зазначила про безпідставність нарахування транспортного податку з огляду на відсутність моделі транспортного засобу, що належить відповідачу, в переліку транспортних засобів, що відповідають об'єкту оподаткування за ст. 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Вартість транспортного засобу відповідача значно менша 750 розмірів мінімальної заробітної плати. Крім того, позивачем порушено порядок надіслання податкового повідомлення-рішення.

За клопотанням представників позивача і третьої особи справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідач є власником легкового автомобіля НОМЕР_1 2013 року випуску.

Позивачем винесено податкове повідомлення-рішення від 30.06.2016 р. № 4032-13 на суму 25000 грн. за платежем: транспортний податок з фізичних осіб, яке надіслане відповідачу 05.07.2017 р.

12.01.2017 р. відповідачем сформовано податкову вимогу № 9-17 на суму 25000 грн., яка надіслана відповідачу 13.01.2017 р.

Згідно п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 1 ПК України (в редакції на момент винесення податкового повідомлення-рішення) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

На підставі п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Обґрунтовуючи наявність підстав для нарахування відповідачу податкового зобов'язання з транспортного податку, позивач зазначає, що на веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України неможливо здійснити автоматичний розрахунок середньоринкової вартості транспортного засобу Infiniti JX35 у зв'язку з відсутністю зазначеної моделі автомобіля в довіднику. З метою недопущення втрат бюджету при розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу використана інформація з мережі Інтернет. Статистичними методами визначена еквівалентна ймовірна ціна при купівлі-продажу транспортного засобу певної марки та моделі з відповідним строком експлуатації, яка складає 40,5 тис. доларів США.

З аналізу ст. 267 ПК України суд дійшов висновку, що об'єктом оподаткування транспортним податком є легкові автомобілі за наявності одночасно двох умов:

1) не більше п'яти років з моменту випуску;

2) середньоринкова вартість становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати (750*1378=1033500 грн.). При цьому, така вартість визначається центральним органом виконавчої влади за методикою, виходячи з низки параметрів, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Таким чином, доказом відповідності транспортного засобу умовам згідно ст. 267 ПК України (в частині середньоринкової вартості) може бути лише інформація на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України. Позивач не надав суду доказів наявності такої інформації, більше того, в додаткових поясненнях зазначив про відсутність на сайті моделі автомобіля, що належить відповідачу.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України встановлено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відповідач придбав автомобіль у січні 2014 р. Його вартість згідно рахунку та видаткової накладної складала 508000 грн.

Суд критично оцінює посилання позивача на статистичні методи визначення еквівалентної ціни подібного транспортного засобу, оскільки жодних розрахунків та відповідних доказів суду не надано.

Крім того, суд погоджується з позицією третьої особи щодо порушення позивачем строків надсилання податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 р. № 4032-13. Зокрема, позивач підтвердив, що рішення надіслане лише 05.07.2016 р., у той час як вимогами п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Суд не приймає до уваги посилання позивача на технічні збої в інформаційних системах, оскільки відповідних доказів цього не надано.

Викладене вище в сукупності свідчить про безпідставність нарахування відповідачу транспортного податку за 2016 р. у сумі 25000 грн., що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Н. В. Лісовська