Справа № 731/281/17
Суддя: Савенко А. І.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №731/281/17
Провадження №2-а/731/22/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2017 року смт.Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі :

судді - Савенка А.І.,

з участю секретаря - Чичоти В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Варва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Варвинської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 05 липня 2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказав, що він звернувся до відповідача з заявою видати йому посвідчення інваліда війни. Відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причини інвалідності. Необхідність надання будь-яких інших документів на підтвердження факту участі особи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи законодавством не передбачено. Відповідачем було відмовлено у видачі посвідчення інваліда війни. Позивач вважає відмову відповідача протиправною, тому змушений звернутись до суду, просив визнати дії відповідача щодо відмови у встановленні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення незаконними та зобов'язати відповідача встановити йому статус інваліда війни та видати йому посвідчення інваліда війни.

Позивач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи по суті подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання від відповідача надійшли письмові заперечення, згідно до яких, позов не визнається у зв'язку з тим, що як позивачем так і в ході уточнення даних щодо участі підприємства, на якому він працював до складу формувань цивільної оборони. Справу просить розглядати за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає. що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3), є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, безпосередній учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 від 11.03.2004 р. (а.с. 4), а також інвалід 1-ї групи, причина інвалідності: захворювання, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою серії МСЕ-ЧНВ №059628 (а.с. 13). У відповідності до експертного висновку Київської регіональної міжвідомчої експертної комісії захворювання згідно діагнозу зв'язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.11), позивачу встановлено ступінь втрати працездатності в розмірі 90% (а.с.12).

На підтвердження перебування у складі формувань цивільної оборони та ліквідації наслідків на ЧАЕС позивачем надано копію маршрутного листа щодо перебування позивача у складі групи ВАТ «Укрнафта» по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 15 травня по 05 червня 1986 р. (а.с. 5), наказ від 15 травня 1986 року «Про направлення робітників контори для виконання спеціального завдання» (а.с. 6-9), довідку щодо виконання позивачем у період з 15.05.1986 року по 05.06.1986 року робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у небезпечній зоні з відкритим джерелом опромінення та отримання сумарної дози опромінення в 16 рентген (а.с. 10).

Згідно до відповіді на звернення від 06.12.2013 р. працівники Полтавського ТУ були направлені для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, згідно наказу №29-к/Ч на виконання усного розпорядження генерального директора ВО «Укрнафта». В період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Полтавське ТУ не було залучено до складу формувань цивільної оборони.

Як вбачається із відповіді Управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від17.01.2014 р. №01-14/46 Полтавська тампонажна контора, де працював ОСОБА_1 у 1986 році відносилась до об'єктів народного господарства, на якому створювалась своя, із своїми службами та своїми формуваннями, структура цивільної оборони. Дані про осіб, які безпосередньо входили в той час до складу формувань або штабу ЦО об'єднання Полтавської тампонажної контори в Управління відсутні.

Позивач 13.06.2017 року звернувся до Управління соціального захисту населення Варвинської районної державної адміністрації із заявою про надання йому статусу інваліда війни та видачу посвідчення інваліда війни.

За результатами розгляду заяви, відповідач листом від 13.06.17р. №02-07/1590 повідомив позивача про відсутність підстав для надання йому статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни, у зв'язку з тим, що подані документи не підтверджують його залучення до формувань Цивільної оборони.

Закон України від 22.10.1993 р. № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Пунктом 9 ч. 2 статті 7 Закону № 3551 установлено, що до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п. 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 р. № 302 (надалі - Положення № 302) посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причини інвалідності.

Необхідність надання будь-яких інших документів на підтвердження факту участі особи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи законодавством не передбачено.

Згідно з п. 7 Положення, посвідчення інваліда війни видаються пенсіонерам, які отримують пенсії в органах Пенсійного фонду, органами праці та соціального захисту населення, іншим пенсіонерам - органами, в яких вони перебувають на обліку для призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

У відповідності до п. 12 цього Положення посвідчення, зазначені в пунктах 3, 4 і 5, зокрема «Посвідчення інваліда війни» видаються інвалідам війни на підставі одного з таких документів: «Удостоверение инвалида Отечественной войны», «Удостоверение инвалида о праве на льготы», для малолітніх в'язнів - «Удостоверение» і довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності, довідки, видані органами Міноборони, МВС, Держспецзв'язку, МНС, СБ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, Мінпраці.

Згідно наказів заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.75р. (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелізації) їх матеріально-технічними засобами) та №92 від 29.06.76р. (Настанова по організації та веденню Цивільної оборони в районі (сільському) на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Статут військ Цивільної оборони (СРСР), цивільна оборона та її формування створювались на всіх без виключення підприємствах, установах та організаціях, а до їх складу в обов'язковому порядку зараховувалось все працездатне населення, в тому числі: чоловіки віком від 16 до 60 років та жінки віком від 16 до 55 років.

Тобто, факт залучення до складу формувань цивільної оборони не потрібно встановлювати, оскільки відповідно до норм законодавства, що діяло на момент аварії на Чорнобильській АЕС, на всіх без виключення підприємствах, установах та організаціях, до складу цивільної оборони в обов'язковому порядку зараховувалось все працездатне населення; при цьому, факт того, що позивач став інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, підтверджується наявними доказами у справі.

Що стосується позовних вимог щодо встановлення позивачу статусу інваліда війни та видачі на його ім'я відповідного посвідчення інваліда війни, суд звертає увагу на те, що суд не наділений правом встановлювати особі статус інваліда війни та зобов'язувати видати посвідчення інваліда війни, оскільки це є виключною компетенцією відповідного органу владних повноважень і будь-які інші органи не можуть цього робити.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16 січня 2014 року у справі № К/9991/66616/11.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Також, суд звертає увагу на положення Постанови Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 р. № П-278/10, якою встановлено, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Таким чином, на переконання суду, належним та достатнім способом захисту порушеного права позивача в даному випадку буде зобов'язання відповідача переглянути рішення про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу інваліда війни та видачі на його ім'я посвідчення інваліда війни.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду м. Києва від 14.06.2016 по справі №К/800/35280/15.

Зважаючи на наведене, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління соціального захисту населення Варвинської районної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення неправомірними.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Варвинської районної державної адміністрації переглянути рішення про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу інваліда війни та видачі на його ім'я посвідчення інваліда війни на підставі заяви від 13.06.2017.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.І.Савенко