Справа № 127/2633/17
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/2633/17

Головуючий у 1-й інстанції: Федчишен С.А.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

11 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О.

секретар судового засідання: Охримчук М.Б.

за участі:

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Резчик Т.Г.

представника третьої особи: Дзигун О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2, Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, Міністерства соціальної політики України на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства соціальної політики України, третя особа - управління соціального захисту населення Вінницької міської ради (Правобережне) про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до Міністерства соціальної політики України, третя особа - управління соціального захисту населення Вінницької міської ради (Правобережне) про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням у відповідній частині, ОСОБА_2, Департамент соціальної політики Вінницької міської ради та Міністерство соціальної політики України подали апеляційні скарги, в яких просили постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2017 року скасувати.

Позивач в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити. Одночасно, заперечив проти задоволення апеляційних скарг Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради та Міністерства соціальної політики України.

Представники відповідача та третьої особи підтримали заявлені ними апеляційні скарги та заперечили проти задоволення апеляційної скарги позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом другої групи загального захворювання, учасником бойових дій, ветераном війни та перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, у Департаменті соціальної політики Вінницької міської ради як учасник бойових дій.

Згідно довідки (форма №070/о) №56/439/128 від 18.08.2016р. за висновком лікарів ОСОБА_2 рекомендовано санаторно-курортне лікування в санаторії «Салют» (м.Одеса) в зв'язку з захворюванням опорно-рухового апарату.

Листом від 16.01.2017р. №Я-08-2492 Департамент соціальної політики Вінницької міської ради повідомив позивача, що відповідно до постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 14.07.2016р. ВП №51658964, винесеної на підставі виконавчого листа № 127/2318/16-а від 13.06.2016р., виданого Вінницьким міським судом Вінницької області, Міністерство соціальної політики України виділило путівку №002799 в санаторій «Салют» курорт Одеса за 2015 рік з датою заїзду з 27.09.2016р. (дату заїзду було змінено за попередньою домовленістю з санаторієм з 01.09.2016р.). 25.08.2016р. ОСОБА_2 отримав вищевказану путівку до санаторію «Салют» курорт Одеса. 21.09.2016р. ОСОБА_2 взято на облік для забезпечення санаторно-курортною путівкою по опорно-руховому профілю лікування згідно медичної довідки форми 070/о від 18.08.2016р. Станом на 12.01.2017р. номер черги позивача, з урахуванням пільг, передбачених законодавством для конкретної категорії осіб - 41.

Позивач вказує, подав необхідні документи для отримання санаторно-курортної путівки для санаторно-курортного лікування в санаторії «Салют» (м.Одеса). Однак, відповідач не забезпечив його путівкою за 2016 рік, чим порушив його права, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та постановою КМУ від 22.02.2006р. №187 «Про затвердження порядку забезпечення санаторно-курортними путівками ветеранів війни». У зв'язку із цим, позивач звернувся до суду із позовом в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність Міністерства соціальної політики України щодо не виділення щорічної путівки в передбачені Законом строки за 2016рік та не надання відповіді. Зобов'язати відповідача виділити за 2016 рік влітку 2017 року путівку в санаторій «Салют» (м. Одеса) Міністерства соціальної політики України, згідно медичного заключення та профілю лікування. Встановити судовий контроль за виконанням постанови суду шляхом подання відповідачем звіту протягом місяця з дня прийняття постанови суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Міністерство соціальної політики допустило бездіяльність щодо незабезпечення санаторно-курортною путівкою ветерана війни - учасника бойових дій ОСОБА_2 за 2016 рік, обмеживши фактичну потребу частковим розподілом путівок, в зв'язку з чим порушено право позивача підлягає захисту шляхом визнання бездіяльності відповідача неправомірною та зобов'язання Міністерства соціальної політики України виділити ОСОБА_2 путівку в санаторій «Салют» (м. Одеса) за 2016 рік в період літо - осінь 2017року.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надається безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням або одержання компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування. Порядок надання путівок, розмір та порядок виплати компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування визначаються Кабінетом Міністрів України

Механізм забезпечення структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад санаторно-курортними путівками (далі - путівками) до санаторно-курортних закладів відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначає Порядок забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року №187 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 5 Порядку путівки видаються особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, відповідно до медичних рекомендацій з урахуванням пільг, передбачених законодавством для конкретної категорії осіб, в порядку черговості у міру надходження путівок. Для одержання путівки подається заява та медична довідка лікувальної установи за формою N 070/о.

Згідно п.7 Порядку учасники бойових дій та особи, зазначені у статті 6-1 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", забезпечуються путівками строком на 18-21 день щороку (із січня по грудень).

За приписами п.20 Порядку розподіл санаторно-курортних путівок до санаторіїв, що належать до сфери управління Мінсоцполітики здійснює Мінсоцполітики пропорційно до заявки потреби регіональних структурних підрозділів з питань соціального захисту населення, які в свою чергу розподіляють їх між районними, міськими та районними у містах органами соціального захисту населення.

Відповідно до розподілу санаторно-курортних путівок для ветеранів, осіб, на яких поширюється чинність законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань» та інвалідів на І квартал Міністерством соціальної політики України розподілено фактично 24 путівок, що становить 4,0% від фактичної потреби (595 путівок по Вінницькій області), за ІІ квартал - фактично 29 путівок, що становить 4,8 % від фактичної потреби, за ІІІ квартал - фактично 29 путівок, що становить 5,2% від фактичної потреби, за ІV квартал - фактично 27 путівок, що становить 5,0 % від фактичної потреби.

Таким чином, путівки для учасників бойових дій надаються в порядку черговості, протягом року, а тому висновки суду першої інстанції щодо необхідності забезпечення позивача путівкою в санаторій «Салют» (м.Одеса) за 2016 рік саме в період літо-осінь 2017 року є необґрунтованими.

Колегія суддів зауважує, що стаття 24 Конституції України закріплює, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Міністерство соціальної політики України не веде поіменного обліку осіб, які потребують санаторно-курортного лікування, черговості перебування осіб на обліку, не зберігає бланки путівок та не проводить видачі санаторно-курортної путівки безпосередньо особі. Разом з цим, при забезпеченні учасників бойових дій санаторно-курортними путівками за рахунок коштів державного бюджету, Департамент соціальної політики Вінницької міської ради не має права надавати перевагу будь-кому з осіб даної категорії та змінювати черговість надання путівок, оскільки це призведе до порушення конституційних прав інших осіб, які перебувають у відповідній черзі.

Водночас, суд першої інстанції, задовольняючи вимоги позивача, фактично зобов'язав відповідача позачергово виділити позивачу путівку на санаторно-курортне лікування, що суперечить ст.24 Конституції України.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що 03.02.2016р. ОСОБА_2 запропоновано путівку в санаторій «Салют» (м.Одеса) з 23.02.2016р. по 14.03.2016р. від якої він відмовився про що складено акт (а.с. 99).

25.07.2016р. ОСОБА_2 запропоновано путівку в санаторій «Перемога» (м.Київ) з 17.08.2016р. по 06.09.2016р., що підтверджується актом (а.с. 98).

Варто зазначити, що медична довідки форми 070/о, якою рекомендовано позивачу лікування в санаторії «Салют» (м.Одеса), видана 18.08.2016р. та отримана Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради 21.09.2016р. При цьому згідно скарг позивача він з 10.09.2016р. по 15.09.2016р. та з 01.10.2016р. перебуватиме на лікуванні у госпіталі. Тому, забезпечити позивача путівкою на лікування в санаторії «Салют» (м.Одеса) в період літо-осінь 2016 року, не було можливості.

В подальшому, 19.01.2017р. позивачу запропоновано путівки в санаторій «Салют» (м.Одеса) з 01.02.2017р. з 10.02.2017р. та з 01.03.2017р. по 21.02.2017р, 02.03.2017р. та 21.03.2017р. відповідно, від яких він теж відмовився, про що також складено акт (а.с. 97).

Посилання позивача на порушення відповідачем терміну розгляду його скарги колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 2.6, 2.7 Інструкції з діловодства за зверненнями громадян у Міністерстві соціальної політики України, затверджено наказом Міністерства соціальної політики України від 15.03.2012р. №139, усі звернення громадян, що надходять до Міністерства, реєструється у підсистемі "Звернення громадян" із зазначення терміну виконання.

Встановлено, що скарга позивача стосовно виділення щорічної путівки за 2016 рік надійшла до відповідача та зареєстрована у базі Міністерства "Діловодство та КВД" за №Я-1194/0/4-17 від визначений термін виконання 16.02.2017р.

Оскільки, Міністерство соціальної політики України не веде обліку пільгових категорій громадян, які потребують вказаних путівок, тому Міністерство соціальної політики України звернулось до Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА з листом від 24.01.2017р. №22/0/46-17/262 з проханням розглянути вказану скаргу ОСОБА_2 та надати відповідну інформацію.

Після отримання вказаної інформації, відповідачем в межах строку виконання була надана відповідь ОСОБА_2 листом від 15.02.2017р. №31/0/47-17/262.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, постанову суду першої інстанції належить скасувати і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційні скарги Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради та Міністерства соціальної політики України задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства соціальної політики України, третя особа - управління соціального захисту населення Вінницької міської ради (Правобережне) про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 липня 2017 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.