Справа № 641/2367/17
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2017 р.Справа № 641/2367/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.
Суддів: Шевцової Н.В. , Макаренко Я.М.
за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.06.2017р. по справі № 641/2367/17
за позовом ОСОБА_1
до Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова
про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинитиі дії,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_2 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:
- визнати рішення УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова від 07.02.2017 року про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправним;
- скасувати рішення УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова від 07.02.2017 року про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова призначити позивачу пенсію за віком із зниженням пенсійного віку з 17.08.2016 року;
- зобов`язати УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова нарахувати та виплатити позивачу пенсію з 17.08.2016 року.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.06.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова від 07.02.2017 року щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова від 07.02.2017 року щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язано Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова призначити ОСОБА_2 пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 17.08.2016 року.
Зобов`язано Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 17.08.2016 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить скасувати постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.06.2017 по справі № 641/2367/17 року та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 23.04.1993 року Харківською облдержадміністрацією (а. с. 23).

Відповідно до наказу командира військової частини №31649 за №180 від 14.07.1986 року по стройовій частині м. Десна, рядовий ОСОБА_2 старший писар секретної частини з командировки м. Чорнобиль, після виконання службового завдання прибув (а. с. 13).

Як вбачається з довідки військової частини №06407 за №93 від 11.07.1986 року, позивач виконував функціональні обов`язки у складі Оперативної групи Міністерства оборони СССР по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 12.06.1986 року по 10.07.1986 року (а. с. 15).

Як вбачається з довідки військової частини №06407 за №94 від 11.07.1986 року, позивач виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період 12.06.1986 року по 10.07.1986 року, у другій зоні небезпечності. Доза радіоактивного опромінення 8.7 ( а. с. 16).

Згідно з довідкою військової частини №31649 за №586 від 16.11.1990 року, позивач приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 12.06.1986 року по 12.07.1986 року (а. с. 14).

Згідно з відміткою у військовому квитку серії НОМЕР_2 , виданому Комінтернівським районним військкоматом 11.11.1985 року, позивач брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році, а саме з 12.06.1986 року по 10.07.1986 року, у другій зоні небезпечності (а. с. 21).

Позивач звертався до відповідача з приводу призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійоног віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, але рішенням Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова від 07.02.2017 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки період роботи позивача у зоні відчуження не підтверджується первинними документами.

24.10.2016 року управлінням отримано лист галузевого державного архіву Міністерств оборони України від 12.10.2016 року за №179/1/10439, в якому зазначено, що в перевірених наказах командира в/ч №31649 по стройовій частині за період з 12.06.1986 року по 13.07.1986 року вибуття позивача у відрядження м. Чорнобиль не відображено. Лише містяться відомості про вибуття «рядового ОСОБА_3 » (ініціали не розшифровані) у відрядження в в/ч 07224 (пересилочний пункт» м. Біла Церква, терміном 10 діб з 12.06.1986 року по 21.06.1986 року від 11.04.2017 року, для виконання службового завдання. Однак, в перевірених наказах командира в/ч НОМЕР_3 по стройовій частині за період з 12.06.1986 року по 21.06.1986 року позивач не значиться.
21.02.2017 року управлінням отримано лист Центрального архіву Міністерства оборони РФ від 27.07.2017 року за №2/121565, в якому зазначено, що в наказах командира в/ч 06407 за 1986 рік відомостей про участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивача не містяться (а. с. 63).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796 (далі Закон №796).

Відповідно до ст. 9 Закону №796, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1)учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2)потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

1) з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на зниження пенсійного віку на 10 років;
2) які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, мають право на зниження пенсійного віку на 8 років;
3) які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році мають право на зниження пенсійного віку на 5 років.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. №22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за №1566/11846, передбачено, що при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи для засвідчення особливого статусу особи надається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 р. №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою від 27.07.2016 року про призначення йому пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На підтвердження участі в ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження ОСОБА_4 надав, зокрема, копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серії НОМЕР_1 , видане 23.047.1993 року Харківською обласною державною адміністрацією, довідки військової частини №06407 від 11.07.1986 року, в яких зазначено, що в період з 12.06.1986 року по 10.07.1986 року позивач виконував функціональні обов`язки у складі Оперативної групи Міністерства оборони СССР по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, також зазначено, що позивач отримав дозу радіаційного опромінення 8.7 р.. Факт перебування у військовій частині № НОМЕР_4 також підтверджується записом у військовому квитку, доданому до заяви позивача.

З доданих довідок військової частини № НОМЕР_4 слідує, що позивач з 12.06.1986 року по 10.07.1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у другій зоні небезпечності, та отримав при цьому дозу опромінення 8,7 (а.с. 16).

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 23.04.1993 року (а. с. 23).

Відповідно до ч.1 ст. 65 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 цього Закону передбачено, що посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено Постановою Кабінету Міністрів від 20.01.1997 р. № 51.

Відповідно до п. 2 Порядку посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації.

Отже, зі змісту вказаних норм випливає, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії А 2 категорії є документом, що підтверджує особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право таким особам користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства. Таке посвідчення видається учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 р. - не менше 14 календарних днів.

Колегія суддів зазначає, що позивачу видане посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 2 категорії , що підтверджує статус позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював у зоні відчуження з моменту аварії до липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів.

Ці ж обставини підтверджуються довідками військової частини №06407 за №93 та №94 від 11.07.1986 року, згідно яких позивач виконував функціональні обов`язки у складі Оперативної групи Міністерства оборони СССР по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 12.06.1986 року по 10.07.1986 року у другій зоні небезпечності. Доза радіоактивного опромінення 8.7.

Враховуючи те, що вказаними документами, як довідками, так і посвідченням, підтверджено участь позивача в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження у період з 12.06.1986 р. по 10.07.1986 р., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для призначення позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на непідтвердження позивачем періоду роботи у зоні відчуження з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, з зазначенням населених пунктів чи об`єктів, де позивачем проводились роботи по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки доданими позивачем до заяви документами підтверджено перебування позивача у зоні відчуження з 12.06.1986 р. по 10.07.1986 р., що за приписами ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є підставою для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на архівну довідку Галузевого державного архіву Міністерства оборони України стосовно відсутності відомостей про вибуття ОСОБА_2 у відрядження у м. Чорнобиль (а. с. 62), та на лист від Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації (а. с. 63), що в наказах військової частини НОМЕР_4 за 1986 рік відомостей про участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС ОСОБА_2 не міститься, колегія суддів не приймає, оскільки відомості, зазначені в листуванні відповідача з архівними установами, не спростовують доказів, наданих позивачем.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на невідповідність дат та періоду, в який позивач приймав участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, за даними військового квитка та довідок №№ 93, 94, є помилковими і спростовуються копіями військового квитка (а. с. 19), та зазначених довідок (а. с. 15, 16).
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова залишити без задоволення.
Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.06.2017р. по справі № 641/2367/17 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В. Макаренко Я.М.
Повний текст ухвали виготовлений 17.07.2017 р.