Справа № 750/2282/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/2282/17 Головуючий у 1-й інстанції: Литвиненко І.В. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А
11 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Безименної Н.В.
суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.
за участю секретаря Цюпка Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Міністерства оборони України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання пункту протоколу №118 від 29 грудня 2016 року протиправним та скасування його та зобовязання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И Л А:
У березні 2017 року позивач звернувся в Деснянський районний суд м. Чернігова з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
визнати протиправним та скасувати пункт №29 протоколу № 118 від 29 грудня 2016 року засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в частині, що стосується ОСОБА_1 ;
зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у відповідності до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 48 місячного грошового забезпечення відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (з урахування раніше виплаченої суми).
зобов`язати Міністерство оборони України подати у півторамісячний строк, після набрання законної сили рішення суду, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 травня 2017 року позов задоволено частково:
визнано неправомірним та скасовано пункт № 29 протоколу № 118 від 29.12.2016 року засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби;
зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у відповідності до ст.. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 27-місячного грошового забезпечення відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням раніше виплаченої суми. В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною постановою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить змінити постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 травня 2017 року, виклавши абзац 3 її резолютивної частини в наступній редакції:
«Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у відповідності до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та ленів їх сімей» у розмірі 48 місячного грошового забезпечення відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та ленів їх сімей» (з урахуванням раніше виплаченої суми)». В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 48 місячного грошового забезпечення.
Також, не погоджуючись з вказаною постановою відповідач - Міністерство оборони України подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. На думку Міністерства оборони України, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Міністерства оборони України, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.
Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що позивач з 01.08.1978 проходив військову службу в Збройних Силах України.
У 1995 році при виконанні службових обов`язків ОСОБА_1 отримав травму (перелом-вивих с-5 хребця зі здавленням спинного мозку), що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 , виданою на підставі наказу командира військової частини № 117 від 17.08.1995 та свідоцтвом про хворобу № 134 від 26.02.2004 (а.с. 21-22).
Згідно довідки Чернігівської обласної дирекції від 15.12.2015 № 03-04/1181 позивачу було нараховано та виплачено страхову суму у розмірі 726 грн. за втрату 22% професійної працездатності (а.с. 27).
Наказом Міністерства оборони України від 26 листопада 2004 року № 1020 полковника ОСОБА_1 , заступника начальника штабу (начальника тилового пункту управління) управління тилу було звільнено з військової служби у запас за п. 67, підпункту «б» (за станом здоров`я), з правом носіння військової форми одягу (а.с. 24).
Згідно свідоцтва про хворобу № 134 від 26.02.2004 та витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 13.12.2006 № 925 (вих. № 1835 від 15.12.2006) травма позивача пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с. 22-28).
12 липня 2007 року позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності на строк до 01.08.2008, травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується витягом із акту огляду МСЕК серії МСЕ-ЧНВ № 146606 (а.с. 29).
Згідно з витягом до акту огляду МСЕК до довідки серії СМЕ-ЧНВ № 410738 від 28.08.2008 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби на строк до 01.09.2009 (а.с. 30).
14.09.2009 позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності у строк до 01 жовтня 2011 року, що підтверджується витягом із акту огляду МСЕК до довідки серії СМЕ-ЧНВ № 433112 (а.с. 31).
Також, згідно з витягом із акту огляду МСЕК до довідки серії МСЕ-ЧНВ № 040268 позивачу з 11.10.2011 безтерміново встановлено ІІІ групу інвалідності (а.с. 32)
22 грудня 2015 року позивач звернувся до Військового комісаріату Чернігівського ОМВК з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІІ групи інвалідності, до якої подав пакет документів (а.с. 89).
Листом від 23.12.2015 № 6247 Військовий комісар Чернігівського ОМВК направив на адресу Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 пакет документів для виплати одноразової грошової допомоги (а.с. 90).
Листом від 24 грудня 2015 року № 6567 Чернігівський обласний військовий комісаріат направив Директору Департаменут фінансів Міністерства Оборони України України подані позивачем документи, зазначивши при цьому що ОСОБА_1 не має права на призначення одноразової грошової допомоги.
Листом від 19.02.2016 № 248/3/6/671 Департамент фінансів Міністерства оборони України повернув документи позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 та зазначив при цьому, що ОСОБА_1 не має права на виплату одноразової грошової допомоги (а.с. 92), про що листом від 02.03.2016 № 5/884с було повідомлено позивача (а.с. 93).
Вважаючи неправомірною бездіяльність Міністерства оборони України щодо залишення без реалізації документів ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року у справі № 750/2950/16-а скасовано постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 18 квітня 2016 року та ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:
визнано неправомірною бездіяльність Міністерства оборони України щодо залишення без розгляду документів про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомогу у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби;
зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 та додані документи щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби та прийняти відповідне рішення. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
На виконання зазначеної постанови, Чернігівським обласним військовим комісаром було направлено на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України документи ОСОБА_1 для вирішення питання щодо можливості призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги (а.с. 94).
Протоком засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 29.12.2016 № 118 позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги. В обгрунтування відмови, відповідач зазначив, що позивач вже реалізував своє право шляхом отримання страхової суми за державним обов`язковим особистим страхуванням (а.с. 95).
Листом від 15.02.2017 № 5/537с копію зазначеного протоколу було направлено на адресу позивача (а.с. 96).
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ст. 1 цього Закону соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до ч. 3 зазначеної статті військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Згідно з п. 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб.
Пунктом 8 зазначеного Порядку (в редакції, що була чинною на момент звернення позивача з заявою про виплату одноразової грошової допомоги) встановлено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний чи резервіст вважається таким, що виконує обов`язки військової служби відповідно до законодавства.
Підпунктом 2 пункту 2 зазначеного порядку встановлено, що одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби - у розмірі: 27-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.
У разі встановлення більшого відсотка втрати працездатності або в разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
З аналізу вищевикладених норм вбачається, що законодавством визначені однакові умови для виплати військовослужбовцям як страхових сум, так і одноразової грошової допомоги.
Таким чином, «обов`язкове особисте державне страхування» та «одноразова грошова допомога» є двома рівнозначним компенсаційними механізмами соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття у випадках, передбачених законом.
Тому, у разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги.
Така ж сама правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 10.03.2015 № 21-563а14.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що ІІІ групу інвалідності позивачу вперше було встановлено у 2007 році, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у останнього права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби, внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, з урахуванням раніше виплачених сум.
Крім того, колегія суддів враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного суду України від 21 квітня 2015 року про те, що право на отримання одноразової грошової допомоги у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 травня 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 17 липня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Аліменко В.О.