Справа № 826/4766/17
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4766/17 Головуючий у 1-й інстанції: Григорович П.О.; Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

13 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційні скарги Служби безпеки України, Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року, ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії, в якому просить:

- визнати незаконною відмову Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації у видачі ОСОБА_3 ордера на квартиру АДРЕСА_1;

- зобов'язати Шевченківську районну в м. Києві державну адміністрацію видати ОСОБА_3 та його родині оформлений ордер на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 травня 2017 року позов задоволено.

Визнано незаконною відмову Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації у видачі (врученні) ОСОБА_3 ордера на квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язано Шевченківську районну в м. Києві державну адміністрацію видати (вручити) ОСОБА_3 та його родині оформлений ордер на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Служба безпеки України та Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції скасуванню з закриттям провадження, з наступних підстав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. ст. 198, ч. 1 ст. 203 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її і закриває провадження по справі з підстав, визначених ст. 157 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що у грудні 2000 року підполковника ОСОБА_3 взято на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов у ЦУ Служби Безпеки України.

20.12.2013 року Розпорядженням Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації № 795 затверджено спільне рішення керівництва та житлово-побутової комісії ЦУ Служби безпеки України про надання жилих приміщень (протокол від 05.11.2013 року № 24) про надання ОСОБА_3 на родину з чотирьох осіб трикімнатної квартири АДРЕСА_1.

Розпорядженням Київського міського голови від 19.02.2016 № 125/1 АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1.

На підставі зазначеного вище Розпорядження № 795 на ім'я позивача видано ордер № 05742 на квартиру АДРЕСА_1, копія якого надана в матеріали справи.

Відповідно до чинного законодавства ордер є єдиною підставою для заселення в надане жиле приміщення.

Разом з тим, ордер № 05742 ОСОБА_3 вручений фактично не був, що і стало підставою звернення з даним позовом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на підставі листа Департаменту господарського забезпечення СБ України від 10.04.2014 року № 19/10-1263 відповідачем було призупинено видачу ордеру ОСОБА_3 у зв'язку з виявленням фактів, які потребують додаткової перевірки.

За результатами службового розслідування, проведеного ЦУ СБ України, в липні 2014 року військовою прокуратурою Київського гарнізону центрального регіону України відносно ОСОБА_3 було порушене кримінальне провадження № 0000111 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 (шахрайство) та ч. 4 ст. 358 (використання завідомо підробленого документу) КК України, що виразилось у поданні завідомо підроблених документів з метою отримання права власності на житло для постійного проживання.

15.01.2015 року військовою прокуратурою Київського гарнізону центрального регіону України винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000111 в частині правопорушення, передбаченого ч. 2 с. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_3 складу злочину.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.01.2016 року по справі № 752/14387/14-к звільнено обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в зв'язку зі спливом строку притягнення до відповідальності), кримінальне провадження № 0000111 відносно останнього за ч. 4 ст. 358 КК України - закрито.

09.02.2017 року позивач звернувся до відповідача з листом, в якому просив проінформувати про причини, які перешкоджають у видачі йому ордеру на заселення в квартиру.

Листом Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 03.3.2017 року № 109-109/М-2017 повідомлено позивача, що підставою призупинення видачі ордеру є проведення Департаментом господарського забезпечення СБУ службового розслідування стосовно отримання ОСОБА_3 житла, а також призначення на березень поточного року засідання ЖПК ЦУ СБУ, на яке винесено питання про відміну рішення від 05.11.2013 року в частині надання ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1.

Колегія суддів звертає увагу на письмові пояснення від 20.04.2017 року в яких відповідач підтверджує, що 21.03.2017 року позивач звертався до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою щодо видачі йому ордера на квартиру АДРЕСА_1 у будинку №9-В.

Проте, позивачу було відмовлено, з тих підстав, що 04.04.2017 року ЖПК ЦУ Служби безпеки України було прийнято рішення щодо скасування попереднього рішення від 05.11.2013 року у частині надання ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1.

Щодо посилань відповідача на те, що на черговому засіданні громадської комісії з житлових питань при Шевченківській районній в м. Києві державній адміністрації планується також розглянути питання про визнання таким, що втратило чинність Розпорядження Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.12.2013 року № 795 в частині надання ОСОБА_3 та членам його сім'ї для проживання квартири АДРЕСА_1, колегія суддів зазначає наступне.

Так, квартира в м. Києві отримана ним на законних підставах, кримінальне провадження відносно нього закрите і вина у діях позивача не була доведена, відповідно - підстави для зупинення видачі йому ордеру відсутні.

Позивач також звертає увагу на те, що в зв'язку з одержанням в 2013 році квартири в м. Києві його було знято з квартирного обліку, а попередньо зайняте ним службове житло в м. Ірпінь звільнено і наразі передано для проживання іншим особам.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що дані правовідносини є суто цивільно-правовими, а тому взагалі не підлягають розгляду адміністративними судами в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вказані норми права встановлюють, що в порядку адміністративного судочинства захищаються права та інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин. Публічно-правові відносини є складовою частиною правових відносин, які виникають у суспільстві.

Таким чином, до адміністративного суду з адміністративним позовом має право звернутись особа за захистом саме публічного права, свободи чи інтересу у сфері публічно-правових відносин.

Звернення особи з позовом до суду на захист іншого крім публічного права, свободи чи інтересу, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач бажає визнати незаконною відмову Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації щодо видачі позивачу ордеру на квартиру та зобов'язати видати зазначений ордер відповідачем у справі лише з однією метою, з метою поновити свої порушені права на поліпшення житлових умов, шляхом визнання дій неправомірними, а саме відмови та зобов'язання видати ордер на квартиру, а відносини з приводу реалізації та захисту яких регулюються цивільним законодавством.

Таким чином, з огляду на зміст позовної заяви, характеру спірних правовідносин, та обставин встановлених судом першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку наявний спір, який підлягає врегулюванню на підставі норм Цивільного кодексу України, в порядку цивільного судочинства.

Отже, колегія суддів вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому провадження у справі, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, підлягає закриттю.

Слід зазначити, що згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Позиція суду апеляційної інстанції узгоджена з позицією, викладеною відповідно до пункту 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» суди мають керуватися тим, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа.

Згідно з роз'ясненнями пункту 21 зазначеної постанови якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування суб'єкт владних повноважень бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

На підставі вище зазначеного колегія суддів звертає увагу на те, що предметом адміністративного позову може бути визнання неправомірними лише тих рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які безпосередньо впливають на права та обов'язки позивача у сфері саме публічно-правових відносин.

З аналізу вказаних норм права вбачається, що предметом адміністративного позову є включення до квартирного обліку позивача.

Тобто, даний позов спрямований на захист прав у сфері цивільно-правових, а не публічно-правових відносинах, що виключає можливість його розгляду та вирішення в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України звернення до суду з позовом, що не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства має наслідком закриття провадження у справі.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - задовольнити частково, постанову - скасувати та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Служби безпеки України, Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 травня 2017 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 18 липня 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.