Справа № 812/896/16
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шембелян В.С.
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року справа №812/896/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Ястребової Л.В., суддів Васильєвої І.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі № 812/896/16 за позовом Державного підприємства «Луганський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» до Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа: Управління Державної казначейської служби України у м. Лисичанську Луганської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення надміру сплачених грошових коштів у сумі 594613,14 грн.,-

ВСТАНОВИВ :

02 серпня 2016 року Державне підприємство «Луганський регіональний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (надалі - позивач) звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м. Лисичанську Головного управління ДФС в Луганській області, Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС, третя особа - Управління Державної казначейської служби України у м. Лисичанську Луганської області, з урахуванням уточнених позовних вимог, про визнання протиправними дій Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС та зобов'язання Державну податкову інспекцію у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області вчинити дії з підготовки висновку про повернення надміру сплачених коштів на загальну суму 594613,14 грн. та направити його до управління державної казначейської служби України в м. Лисичанську Луганської області (а.с.3-6,150-154, 220-224 т.1).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС щодо не направлення висновку Управлінню державної казначейської служби України у м. Лисичанcьку Луганської області про повернення надмірно сплачених коштів з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на загальну суму 594613,14 грн.

Зобов'язано Державну податкову інспекцію у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області сформувати та направити органу державної казначейської служби висновок про повернення державному підприємству "Луганський регіональний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" переплати з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 594613,14 грн. (а.с.13-17 т.2).

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. (а.с.38-41 т.2).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що на дату звернення з позовом позивач знаходився на обліку в СДПІ у м. Луганську, з 01.01.2017 року перебуває на обліку в ДПІ у м. Лисичанську. У зв'язку з відсутністю облікової справи та інтегрованої картки, у апелянта відсутня можливість надати відомості щодо наявності, дати виникнення та розміру на дату винесення рішення надмірно сплаченої суми податку на прибуток позивача. Апелянт зазначає, що для встановлення обґрунтованості позовних вимог необхідно встановити наявність суми переплати, дату її виникнення, оскільки строк в 1095 днів передбачений п. 43.3 ст.43 ПК України та п.5 Порядку № 1146 потрібно відраховувати з моменту фактичної сплати платником податку суми коштів. Апелянт зазначає, що за приписами ПК України поняття «переплата» та «надмірна сплата» не є тотожними поняттями. Позивачем не надано до матеріалів справи платіжних доручень, які є єдиним належним доказом здійснення фактичної надмірної сплати податку, її розміру та дати виникнення. Також, апелянт зазначає, що на сьогодні діючим бюджетним розписом не передбачено окремого ресурсу для повернення (перерахування) надміру сплачених сум з податку на прибуток підприємства.

Державна податкова інспекція у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області з постановою суду першої інстанції також не погодилась, звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. (а.с.28-30 т.2).

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що ухвалою суду першої інстанції від 18.01.2017 року СДПІ у м. Луганську визнано неналежним відповідачем, виключено та здійснено заміну на ДПІ у м. Лисичанську, через зміну місця обліку позивач, як платника податків. Незважаючи на наявність вказаної ухвали, судом першої інстанції розглянуто уточнюючи позовні вимоги до СДПІ у м. Луганську щодо визнання протиправної бездіяльності, що є порушенням вимог процесуального законодавства, яке призвело до неправильного вирішення справи по суті. Також, апелянт зазначає, що позивач не звертався до ДПІ у м. Лисичанську з заявою про повернення надміру сплачених податків, що передбачено пунктом 5 Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146 (далі - Порядок № 1146). Крім того, зміна місця обліку позивача не може свідчити про правонаступництво ДПІ у м. Лисичанську обов'язків СДПІ у м. Луганську. Законодавством не передбачено можливість відновлення порушеного права одним відповідачем за рахунок іншого відповідача.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року замінено первісного відповідача у справі - Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Луганську МГУ ДФС на його правонаступника - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

Державне підприємство «Луганський регіональний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», зареєстровано, як юридична особа, місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Революційна, буд.21. Позивач на час звернення з позовом обліковувався, як платник податку на прибуток, у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС, з 01.01.2017 обліковується в ДПІ у м. Лисичанську (а.с.28, 89-96 т.1).

16 червня 2016 року позивач звернувся до начальника СДПІ з обслуговування великих платників у м. Луганську МГУ ДФС із заявою про повернення надміру сплачених податків, в якій просив повернути надмірно сплаченого до державного бюджету податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності (11020100) у сумі 49990,00 грн. та надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення (19010101) у сумі 3324,98 грн. Також, просив перерахувати вищенаведені суми на відповідний розрахунковий рахунок (а.с.30 т.1).

Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС в листі від 18 липня 2016 року № 3349/10/28-05-07 просила позивача розглянути питання щодо можливості залишення переплати з податку на прибуток, яка обліковується за підприємством на особовому рахунку в рахунок сплати майбутніх платежів (а.с.32-34 т.1).

16 червня 2016 року позивач звернулось до начальника МГУ ДФС - центральний офіс з ОВП та начальника СДПІ з обслуговування великих платників у м. Луганську МГУ МД із заявою про повернення надміру сплачених податків, в якій просив повернути надмірно сплаченого до державного бюджету податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності (11020100) у сумі 544623,00 грн. Також, просив перерахувати вищенаведені суми на відповідний розрахунковий рахунок (а.с.31 т.1).

Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС в листі від 18.07.2016 № 3350/10/28-05-07 запропонувало позивача розглянути питання щодо можливості залишення переплати з податку на прибуток, яка обліковується за підприємством на особовому рахунку в рахунок сплати майбутніх платежів (а.с.35-36 т.1).

Між позивачем та СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС було проведено звірення розрахунків платника за період з 01.01.2016 року до 30.04.2016 року з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності (11020100) за результатами якого складено та підписано акт № 465-07 від 16.05.2016 року, яким визначене позитивне сальдо розрахунків з бюджетом у розмірі 594613,14 грн. за даними контролюючого органу (а.с.29 т.1).

Відповідно до облікової картки платника податків ДП «Луганський регіональний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» станом на 31.12.2016 року та на 31.03.2017 року у позивача обліковується переплата у розмірі 594613,14 грн. (а.с.7 т.2)

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що Податковим кодексом України та іншими законодавчими актами чітко визначено порядок повернення надміру сплачених грошових зобов'язань, який було порушено податковим органом, що призвело до порушення прав позивача на отримання надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується, з наступних підстав.

У відповідності до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

За правилами пп.17.1.10 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 р. за № 1679/28124, регламентує взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України.

Згідно положень п. 43.1 ст.43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до матеріалів справи, наявна переплата позивача з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у розмірі 594613,14 грн. не є спірною

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (п.43.2 ст.43 ПК України).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1146, у разі наявності у платника податкового боргу повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

На час звернення до податкового органу із відповідною заявою про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток та на час розгляду справи в суді першої інстанції у позивача податковий борг був відсутній (а.с.7 т.2).

Згідно п. 43.3 ст.43 Податкового кодексу України, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до п.43.4 ст. 43 Податкового кодексу України, платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Зазначене відповідає положенням п. 5 Порядку № 1146, який визначає, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Пунктом 102.5 статті 102 ПК Податкового кодексу України передбачено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Отже, платник податку має право звернутися з заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Відповідно до даних інтегрованої картки платника податків Державного підприємства «Луганський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», у останнього рахується переплата з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, яка виникла частково у період до 01.01.2016 року та частково після 01.01.2016 року і станом на день подання позивачем заяви до податкового органу про повернення надмірно сплачених коштів (21.06.2016 року) склала 594613,14 грн., про що позивач зазначає у позові.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивачем, в даному випадку, дотримано строк звернення до контролюючого органу за поверненням надмірно сплачених коштів з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності; доказів протилежного відповідачами не надано.

Згідно п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

За п. 43.6 ст. 43 Податкового кодексу України, повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

За пунктом 7 Порядку № 1146, після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Згідно пункту 8 Порядку, у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку; два примірники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку; три примірники реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Відповідно до п. 9 Порядку № 1146, орган ДФС несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання.

З аналізу зазначених норм вбачається, що в разі відсутності податкового боргу та на підставі заяви платника податку, надміру сплачені суми податку мають бути поверненні на його рахунок.

Як вже зазначалось, позивач звернувся до СДПІ з обслуговування великих платників у м. Луганську МГУ МД та МГУ ДФС - центральний офіс з ОВП із заявами від 16 червня 2016 року про повернення надміру сплачені суми податку у розмірі 594613,14 грн., у якій позивачем було зазначено рахунок платника податку на який необхідно перерахувати суму та код бюджетної класифікації за яким рахується переплата податку. Податковий борг на момент звернення з цією заявою у позивача був відсутній.

В свою чергу, податковим органом у порушення вимог ст. 43 Податкового кодексу України та Порядку № 1146, висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету не підготував та, відповідно, не подав для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, чим допустив протиправну бездіяльність та порушив право позивача на повернення надміру сплачених грошових зобов'язань по податку на прибуток, визначене п.п.17.1.10 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України.

Стосовно посилання апелянта на те, що на сьогодні діючим бюджетним розписом не передбачено окремого ресурсу для повернення (перерахування) надміру сплачених сум з податку на прибуток підприємства, колегія суддів зазначає, що відсутність ресурсів для повернення (перерахування) надміру сплачених сум не позбавляє обов'язку податкового органу підготувати відповідний висновок. Положеннями Кодексу чітко визначено порядок повернення надміру сплачених грошових зобов'язань. На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції висновок, щодо повернення надмірно сплачених сум з податку на прибуток не підготовлений.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги та вважає необґрунтованим посилання ДПІ у м. Лисичанську на порушення судом першої інстанції процесуального законодавства в частині виключення із складу відповідачів неналежного відповідача СДПІ у м. Луганську та подальшим його залученням у якості співвідповідача, оскільки вимогами ст. 52 КАС України передбачено право позивача звернутися з заявою про залучення до участі у справі іншого відповідача та обов'язок суду у разі наявності підстав для задоволення заяви, залучити таку особу у якості співвідповідача. Оскільки відповідача називає саме позивач, то суд не може відмовити у прийнятті такої заяви про уточнення складу відповідачів, якщо при цьому є передбачені законом підстави для участі у справі співвідповідачів.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС щодо не направлення висновку Управлінню державної казначейської служби України у м. Лисичасньку Луганської області про повернення надмірно сплачених коштів з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на загальну суму 594613,14 грн.

Також, колегія суддів зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до матеріалів справи, позивач, як платник податку на прибуток, обліковується в ДПІ у м. Лисичанську з 01.01.2017 року.

На підставі викладено та з урахуванням необхідності відновлення порушеного права позивача та забезпеченням належного захисту його прав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов'язав Державну податкову інспекцію у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області сформувати та направити органу державної казначейської служби висновок про повернення державному підприємству "Луганський регіональний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" переплати з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 594613,14 грн.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Порядком № 1146 передбачено обов'язок платника податків подати відповідну заяву до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) та не визначає який орган ДФС готує відповідний висновок.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні апелянтом фактичних обставин і норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що постанова прийнята судом першої інстанції з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі № 812/896/16 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: Л.В. Ястребова

Судді: І.А. Васильєва

І.Д. Компанієць