Справа № 806/1408/17
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м.Житомир справа № 806/1408/17

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

за участю: секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Швець А.А.,

представника відповідача Зотов А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання нарахувати та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання незаконними та скасування наказів №483 від 24.04.2017року та №79 о/с від 28.04.2017року, поновлення на посаді та зобов`язання нарахувати та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні Позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі і пояснили. що Позивач з квітня 2012року проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015року - в Національній поліції України. Відповідно до оскаржуваних наказів Відповідача Позивач з 28.04.2017року був звільнений з посади поліцейського Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області відповідно у зв`язку із застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби та у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Позивач та його представник вважають, що накладання вказаного дисциплінарного стягнення проведено із грубими порушеннями вимог чинного законодавства. Вважають відсутність доказів вчинення Позивачем дисциплінарного проступку. Доставлення Позивача 09.03.2017року в нетверезому стані до відділення детоксикаційної допомоги КУ "Центральна міська лікарня №2" було зумовлено вчиненням відносно Позивача злочину, а перебування Позивача 10.03.2017року на робочому місці - вимогою керівництва відділу поліції, так як сам Позивач не бажав виходити на службу, так як бажав звернутися до медичної установи і з 10.03.2017року по 16.03.2017року перебував на лікуванні.

Представники Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Відповідача по даній справі, проти позову заперечили і зазначили, що в ході службового розслідування було встановлено, що 09.03.2017року близько 22.00год. пішим патрулем поліцейських та військовослужбовців Національної гвардії України поблизу будинку 25 по вул.Хлібній в м.Житомирі було виявлено Позивача, який внаслідок сильного алкогольного сп`яніння втратив можливість самостійно пересуватися та розмовляти і був доставлений до відділення детоксикаційної допомоги КУ "Центральна міська лікарня №2". За результатами медичного освідування у Позивача було встановлено алкогольне сп`яніння тяжкого ступеня - 2,6 проміле. Крім того, 10.03.2017року Позивач перебував на службі у стані алкогольного сп`яніння.

Такі неправомірні дії Позивача, на думку представника Відповідача, свідчать про особисті негативні якості, грубе порушення дисципліни та ігнорування вимог законодавства, дискредитують звання поліцейського. Враховуючи ці обставини, поведінку Позивача в медичному закладі та намагання в ході службового розслідування приховати вказані факти було прийнято рішення про застосування до Позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу - звільнення зі служби.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення Позивача, представника Позивача та заперечення представників Відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку проходження служби в Національній поліції України та звільнення зі служби в поліції регулюються правовими нормами Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року N580-VIII (надалі - Закон N 580-VIII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до наказу начальника ГУ Національної поліції в Житомирській області №220 від 13.03.2017року було призначено службове розслідування щодо інформації про доставлення оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Житомирського ВП ГУНП ОСОБА_1 , Позивача в даній справі, до Центру детоксикації м.Житомира з ознаками сильного алкогольного сп`яніння та виявлення 10.03.2017року вказаного поліцейського на службі в стані алкогольного сп`яніння (а.с.64).

За результатами вказаного службового розслідування 24.04.2017року був зроблений висновок, відповідно до якого, Позивач підлягав звільненню зі служби за порушення службової дисципліни, невиконання вимог законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, поваги та охорони честі держави, гідне несення високого звання поліцейського, порушення ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, недотримання норм моралі, професійної та службової етики, обов`язку бути прикладом у дотриманні громадського порядку, що виразилися у негідному поводженні у позаслужбовий час та перебування на службі 10.03.2017року у стані алкогольного сп`яніння, а також нещирість під час проведення службового розслідування (а.с.165-177).

Вказаний висновок службового розслідування слугував підставою для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності. Як зазначено в дослідженому судом наказі Відповідача від 24.04.2017року №483, Позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, невиконання вимог законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, поваги та охорони честі держави, гідне несення високого звання поліцейського, порушення ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, недотримання норм моралі, професійної та службової етики, обов`язку бути прикладом у дотриманні громадського порядку, що виразилися у негідному поводженні у позаслужбовий час та перебування на службі 10.03.2017року у стані алкогольного сп`яніння, а також нещирість під час проведення службового розслідування (а.с.178-180).

Відповідно до вимог ст.19 Закону N 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до п.9 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23 грудня 2015 року N 901-VIII до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., N 29, ст. 245 із наступними змінами).

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів поліції у разі надходження відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну визначається правовими нормами Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 N 230 (надалі-Інструкція).

В розумінні вимог ст.ст.12,13 вказаного Дисциплінарного статуту Відповідач наділений повноваженнями щодо накладання на Позивача такого дисциплінарного стягнення як звільнення з органів внутрішніх справ (зі служби в поліції).

Суд вважає безпідставними доводи Позивача та його представника щодо відсутності в матеріалах службового розслідування жодних належних доказів вчинення Позивачем дисциплінарного проступку.

Так, в матеріалах службового розслідування, досліджених судом, факт виявлення Позивача 09.03.2017року близько 22.00год. пішим патрулем поліцейських та військовослужбовців Національної гвардії України поблизу будинку 25 по вул.Хлібній в м.Житомирі і доставлення до відділення детоксикаційної допомоги КУ "Центральна міська лікарня №2" в стані сильного алкогольного сп`яніння підтверджено показами поліцейських ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.83-92).

Згідно пояснень медичних працівників відділення детоксикаційної допомоги КУ "Центральна міська лікарня №2" ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 доставлений 09.03.2017року близько 22.15год невідомий чоловік перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння ( 2,6 проміле), "поводив себе агресивно, вибивав ногами двері, на зауваження медичного персоналу припинити такі дії не реагував та висловлювався в їх бік брутальною лайкою". В подальшому було встановлено, що невідомий чоловік є працівником поліції і із відділення був забраний іншими працівниками поліції (а.с.67-72).

З досліджених судом матеріалів службового розслідування вбачається, що із відділення детоксикаційної допомоги КУ "Центральна міська лікарня №2" Позивача у відповідності до вимог п.4.2.16 Положення про дане відділення забрали працівники Житомирського ВП УНП в Житомирській області підполковник поліції ОСОБА_10 і майор ОСОБА_11 і при заповненні медичних документів було недостовірно зазначено, що доставленим була особа на фамілію ОСОБА_12 , а не Позивач.

В ході службового розслідування та в ході судового засідання Позивач підтвердив, що саме його 09.03.2017року близько 22.00год. пішим патрулем поліцейських та військовослужбовців Національної гвардії України від будинку АДРЕСА_1 було доставлено до відділення детоксикаційної допомоги КУ "Центральна міська лікарня №2" в стані алкогольного сп`яніння. Позивач не заперечував факт вживання спиртних напоїв, в тому числі на вулиці із невідомими особами.

Наявність при цьому факту хуліганських дій відносно Позивача невстановленими особами не є і не може бути предметом судового розгляду в порядку адміністративного судочинства, в тому числі в даній адміністративній справі. Суд враховує, що 11.03.2017року за повідомлення медичного закладу про скоєння відносно Позивача хуліганських дій внесено до ЄРДР (правова кваліфікація ст.296ч.1 КК України).

Суд вважає безпідставними також доводи Позивача та його представника про те, що Позивач перебував на службі 10.03.2017року не за власним бажанням, так як потребував надання медичної допомоги, а наявність етилового спирту в крові у Позивача зумовлена, нібито, вживанням лікарських засобів " ОСОБА_13 " і "Пертусин".

Так, як зазначено в медичній картці стаціонарного хворого, Позивач до медичного закладу (КУ "Центральна міська лікарня №2") звернувся лише в 19:35 10.03.2017року, тобто після закінчення робочого дня (а.с.126).

Судом також встановлено і визнається сторонами, що 10.03.2017року був робочим днем для Позивача і Позивач не був звільнений від проходження служби в цей день в установленому порядку. Факт перебування Позивача на службі в нетверезому стані підтверджується висновком токсилогічного дослідження Житомирського обласного наркологічного диспансеру від 10.03.2017року №1146, відповідно до якого у крові Позивача виявлено етиловий алкоголь в концентрації 0,23 проміле та висновком №110 лікаря цього ж медичного закладу, відповідно до якого Позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.95-96).

Факт перебування Позивача на службі в стані алкогольного сп`яніння підтверджується також відповідним актом № 3361 від 10.03.2017року. Вказаний акт врахований при проведенні службового розслідування та досліджений в судовому засіданні (а.с.94).

Згідно висновку акту судового - медичного обстеження ОСОБА_1 від 04.04.2017року № 706 виявлення етилового алкоголю у Позивача в концентрації 2,6проміле та 0,23 проміле в крові не може бути пов`язане із вживанням лікарських засобів "Афлубін" і "Пертусин" (а.с.159-164).

Безспірно, в розумінні вимог ст.ст.12,13 вказаного Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо, а звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку тощо.

В постановах Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року у справі N 21-1288а15 та від 20 жовтня 2015 року у справі №21-2103а15 прямо зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Відповідно до пояснень представників Відповідача в судовому засіданні саме така поведінка Позивача, що перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, в медичному закладі, перебування Позивача на службі в стані алкогольного сп`яніння, нещирість при проведенні службового розслідування були враховані і стали підставою для застосування до Відповідача крайнього заходу дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції.

Таким чином, Відповідач за наслідками службового розслідування правомірно зробив висновок про наявність в діях Позивача вчинку, який слугує підставою для застосування до Позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Визначення сумісності певних дій (проступків) працівників рядового і начальницького складу органів поліції із званням поліцейського та із подальшим проходженням служби, на думку суду, є виключними повноваженнями Відповідача.

Як зазначено в дослідженому судом оскаржуваному наказі Відповідача від 28.04.2017року №79 о/с, Позивач звільнений зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Тобто, оскаржуваний наказ Відповідача був зумовлений виключно реалізацією наказу від 24.04.2017року №483.

За приписами п.6 ч.1 ст.77 Закону N 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення, а день звільнення вважається останнім днем служби.

Таким чином, оскаржувані накази від 24.04.2017року №483 та від 28.04.2017року №79о/с Відповідачем винесені в межах повноважень, на підставі вимог чинного законодавства та у спосіб визначений законом, а тому є правомірними і скасуванню не підлягають, а позовні вимоги в цій частині є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Зазначене свідчить, що позовні вимоги Позивача в частині поновлення його на посаді поліцейського не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому також задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2,86,94,159-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повний текст постанови виготовлено: 24 липня 2017 р.