Справа № 644/4055/17
Суддя: Глібко О. В.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Глібко О. В.
Справа № 644/4055/17
Провадження № 2-а/644/176/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Глібко О.В. розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не включення до розрахунку пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 згідно довідки від 21.05.2008 року №457/б/05-53;

- зобов'язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності як державного службовця з травня 2008 року, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги, які враховуються при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно довідки від 21.05.2008 року №457/б/05-53, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у травні 2008 року в розмірі 90%.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Індустріальному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова, отримує пенсію по інвалідності 2 групи від загального захворювання, призначену та розраховану за нормами Закону України «Про державну службу». Згідно виписки акту огляду МСЕК серії 10 ААА №608726 від 05.08.2011 року інвалідність встановлено довічно.

З травня 2008 року позивачу призначена пенсія відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII.

Позивачу стало відомо, що при обчисленні середньомісячної заробітної плати для розрахунку пенсії не були враховані всі суми його заробітку, з якого були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що, на думку позивача, суперечить нормам ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV. Зокрема, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії не були включені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, які були нараховані у липні 2007 року - 5065,58 грн., у листопаді 2007 року - 3331,13 грн. та січні 2008 року - 3331,13 грн.

Із зазначених сум матеріальної допомоги у відповідності до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» були сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються такі внески.

08 лютого 2017 року позивач звернувся до УПФУ із заявою щодо матеріальної допомоги на оздоровлення до розрахунку пенсії.

УПФУ листом від 17.02.2017 року за № 13-92-09/32 повідомило позивача про те, що матеріальна допомога Законом України «Про державну службу» не передбачалась та не вважалась надбавкою, при обчисленні пенсії державного службовця вони не враховувались.

Позивач вважає відмову відповідача в перерахунку пенсії державного службовця протиправною, безпідставною, такою, що порушує права, свободи та інтереси позивача, у зв'язку із чим останній і звернувся до суду із даним позовом.

Представник відповідача Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова подав до суду письмові заперечення, в яких просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Справу розглянуто судом відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України в порядку скороченого провадження.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Індустріальному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова, отримує пенсію по інвалідності 2 групи від загального захворювання, призначену та розраховану за нормами Закону України «Про державну службу». Згідно виписки акту огляду МСЕК серії 10 ААА №608726 від 05.08.2011 року інвалідність встановлено довічно.

08.02.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою щодо внесення матеріальної допомоги на оздоровлення до розрахунку пенсії.

17.02.2016 року відповідач своїм листом роз'яснив, що відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року, який діяв на момент переведення позивача на пенсію по інвалідності як державного службовця, заробітна плата державних службовців складалась із посадових окладів, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

При обчисленні розміру пенсії державного службовця згідно до ст. 37 зазначеного Закону враховувались посадовий оклад, а також надбавки, передбачені чим Законом. зокрема, враховувались надбавки, зазначені в частині 4-6 ст. 33 Закону України «Про державну службу», тобто доплата за ранг, надбавка за вислугу років, а також інші надбавки, визначені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону.

Оскільки матеріальна допомога Законом України «Про державну службу», не передбачались та не вважалась надбавкою, при обчисленні пенсії державного службовця вона не враховувалась.

Отже розмір заробітку (окладу) для розрахунку пенсії був обчислений згідно наданих позивачем довідок Державної податкової адміністрації у Харківській області № 456/б/05-053, 457/б/05-053, 458/б/05-053, 459/б/05-053 та 487/б/05-053 від 21.05.2008 року станом на 20.05.2008 року відповідно до діючого на той момент законодавства, де: посадовий оклад на 21.05.2008 року - 2213,00 грн.; доплата за ранг (радник податкової служби 2 рангу) - 120,00 грн.; доплата за вислугу років (30%) - 699,90 грн.; середньомісячна сума надбавок та премій (за 24 місяці) - 3874,07 грн., а всього 6906,97 грн.

Також стосовно звернення позивача щодо сум за липень 2007 року, листопад 2007 року та січень 2008 року повідомлено, що при розрахунку середньомісячної суми надбавок та премій (за 24 місяці) були враховані такі види: липень 2007 року 1110,38 грн. надбавки, 2274,47 грн. премії; листопад 2007 року 1110,38 грн. надбавки, 3571,31 грн. премії; січень 2008 року 1110,38 грн. надбавки, 1738,39 грн. премії.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону "Про державну службу" (в редакції станом на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною другою статті 37-1 вказаного Закону встановлено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно ч.1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оплату праці" в структуру заробітної плати входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

У відповідності до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки з наданої позивачем довідки вбачається, що на суми матеріальної допомоги на оздоровлення, а також матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових потреб, індексації заробітної плати нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а тому сума на оздоровлення має бути врахована при обчисленні пенсії.

Таким чином, висновок відповідача про те, що матеріальна допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, не враховуються при обчисленні розміру пенсії державного службовця, оскільки такі види виплат не включаються до складу заробітної плати державного службовця, є помилковим.

Так, у спірних правовідносинах слід надати перевагу нормам статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які є спеціальними в питаннях призначення та перерахунку пенсії державного службовця, а не положенням Законів України «Про державну службу», який щодо спірних правовідносин є загальним.

Тобто, аналіз наведених положень законів дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входила до системи оплати праці державного службовця, яка повинна враховуватись при призначенні йому пенсії.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 20.02.2012 року, яка в силу ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, відмовляючи у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення діяло не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов'язання здійснити позивачеві перерахунок пенсії з урахуванням зазначених видів виплат є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, відповідно до ч.1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення прав позивача в частині призначення та виплати пенсії відбувалося періодично - кожного місяця при отриманні ним суми пенсії, починаючи з 2008 року, а тому кожного разу при отриманні пенсії позивач був обізнаний про порушення його прав та мав змогу звернутись до суду за їх захистом.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом (03.07.2017 року), шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовними вимогами про зобов`язання Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок пенсії позивача за період з травня 2008 року по 02.01.2017 року.

Згідно з ч. 2 ст.87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

З врахуванням вказаних норм Закону без обмеження будь-яким строком мають виплачуватися лише нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

Предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату не нарахованої пенсії, а тому вищевказані норми Закону до цих правовідносин застосовуватись не можуть.

Правовідносини в даній справі повинні розглядатися, в першу чергу, виходячи з правомірності або неправомірності дій чи бездіяльності органу владних повноважень, на звернення для оскарження яких Кодексом адміністративного судочинства передбачено 6 місяців.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період за який позивач просить суд захистити його права, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 03.01.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Отже, пропущення позивачем строку звернення до суду з позовом має наслідком залишення позову без розгляду.

Позивачем у позові не наведено поважних причин пропущення строку звернення до суду з вказаним позовом. З матеріалів справи таких підстав не вбачається. Доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачем не надано.

Таким чином, враховуючи приписи ст.ст. 99, 100 КАС України, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу за період з 2008 року по 02.01.2017 року підлягають залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 6-14, 86, 94, 159, 161, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо не включення до розрахунку пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 згідно довідки від 21.05.2008 року №457/б/05-53.

Зобов'язати Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності як державного службовця з 03.01.2017 року, включивши до складу заробітної плати суму матеріальної допомоги, яка враховується при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно довідки від 21.05.2008 року №457/б/05-53, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у травні 2008 року в розмірі 90%.

В іншій частині позовні вимоги - залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного Адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя: