Справа № 803/1727/15
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року м. Київ К/800/53091/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Голяшкіна О.В.
Мороза В.Ф.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2015р. у справі №803/1727/15 за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Костенка Ігоря Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулась з позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та зобов'язати відповідача включити її до цього переліку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню та подати до Фонду додаткову інформацію про неї як вкладника.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.02.2009 між ПАТ «Західінкомбанк» та ОСОБА_6 було укладено договір банківського вкладу в іноземній валюті №2/ВДБ-646.03., згідно якого ОСОБА_6 передала, а ПАТ «Західінкомбанк» прийняв на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 156235,71 Євро. 22.08.2015 ОСОБА_6 звернулась до відповідача з заявою про визнання грошових вимог кредитора, в задоволенні якої їй було відмовлено. 26.08.2014р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був укладений договір про відступлення права вимоги №3, згідно умов якого до ОСОБА_4 перейшло право вимоги за договором банківського вкладу в розмірі 11092,37 Євро, що за офіційним курсом валют, встановлених НБУ станом на день укладення договору становить 200 000,00 грн.

Позивач стверджує, що має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб згідно із Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», проте, відповідач уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» безпідставно не включив позивача до переліку вкладників ПАТ «Західінкомбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 07.09.2015р. позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» Костенка Ігоря Івановича щодо невключення ОСОБА_4 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» Костенка Ігоря Івановича включити ОСОБА_4 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2015р. постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07.09.2015р. скасовано. Прийнято нове рішення яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

На постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2015р. надійшла касаційна скарга ОСОБА_4, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про її скасування та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 13.02.2009р. між ПАТ «Західінкомбанк» та ОСОБА_6 був укладений договір банківського вкладу в іноземній валюті №2/ВДБ-646.03., згідно умов якого ОСОБА_6 передала, а ПАТ «Західінкомбанк» прийняв на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 156235,71 Євро.

Постановою Правління Національного банку України від 28.05.2014р. №316 прийнято рішення про віднесення ПАТ «Західінкомбанк» до категорії неплатоспроможних.

На підставі вказаної постанови виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №38 від 28.05.2014р. про виведення з ринку ПАТ «Західінкомбанк» та здійснення тимчасової адміністрації.

Постановою правління НБУ від 22.07.2014р. №433 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.07.2014р. №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Західінкомбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк».

26.08.2014р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був укладений договір про відступлення права вимоги №3, згідно умов якого до ОСОБА_4 перейшло право вимоги за договором банківського вкладу в розмірі 11092,37 Євро, що за офіційним курсом валют, встановлених НБУ станом на день укладення договору становить 200 000,00 грн.

Таким чином, позивач стверджує, що має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб згідно із Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», проте, відповідач уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» безпідставно не включив позивача до переліку вкладників ПАТ «Західінкомбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач - ОСОБА_4 є вкладником в розумінні пункту 4 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а відтак, у зв'язку із прийняттям Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» набула право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Натомість скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» гарантоване право на відшкодування коштів лише особам, які є вкладниками банку, тобто фізичним особам, які уклали або на користь яких укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або які є власниками іменних депозитних сертифікатів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, враховуючи наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування за вкладами встановлені Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI).

Порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду визначені розробленим відповідно до Закону № 4452-VI Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення).

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону № 4452-VI метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону № 4452-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною 1 статті 3 Закону № 4452-VI встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 3, частини першої статті 4, частини першої статті 26, частин першої, другої, четвертої статті 27 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За змістом статті 12 Закону № 4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною 1 статті 26 Закону № 4452-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

З аналізу викладених норм вбачається, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з урахуванням обставини, передбаченої частиною другою статті 26 Закону № 4452-VI.

Згідно з частинами 1-3 статті 27 Закону № 4452-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацією банку.

Частиною 5 статті 27 Закону визначено, що протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до виданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч.6 ст. 27 Закону уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини 4 статті 26 цього Закону.

Згідно з ч. 2 та 3 статті 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно з пунктом 3 розділу І Положення (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Зобов'язання з виплати відсотків за вкладами, нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації, задовольняються відповідно до черговості, встановленої пунктом 4 частини 1 статті 52 Закону.

Згідно з пунктом 8 розділу І Положення вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з пунктами 3, 4 розділу ІІІ Положення (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Згідно з пунктом 6 розділу ІІІ Положення протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Згідно з пунктами 2, 3, 4 розділу IV Положення Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частина перша ст. 2 цього Закону дає визначення терміну «вкладник». Вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу ( депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Вклад - кошти в готівковій, або в безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Згідно з ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Аналізуючи зміст наведених законодавчих норм та з урахуванням матеріалів справи, слід дійти висновку, що Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" гарантоване право на відшкодування коштів лише особам, які є вкладниками банку, тобто фізичним особам, які уклали або на користь яких укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або які є власниками іменних депозитних сертифікатів.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 особисто не укладала з ПАТ «Західінкомбанк» договору банківського вкладу (депозиту) чи договору банківського рахунку, тобто кошти на депозитний рахунок в ПАТ «Західінкомбанк» не розміщувала. На її користь договору банківського вкладу теж не укладалося. Отже, ОСОБА_4 не є власником іменних депозитних сертифікатів, а відповідно не є вкладником в розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому не має права на відшкодування коштів за рахунок Фонду, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Західінкомбанк».

Судом першої інстанції не взято до уваги ч.2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» згідно якої вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Рішення № 433 про відкликання банківської ліцензії було прийняте НБУ 23.07.2014 року. Також 23.07.2014 року було прийнято Рішення № 63 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про початок процедури ліквідації ПАТ «Західінкомбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку. Таким чином, станом на 23.07.2014 року ОСОБА_4 права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів не отримала, оскільки вкладником не була. З цієї ж причини вона і не могла бути включена в жоден перелік вкладників.

Відповідно до ч.2.ст. 27 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Проте ОСОБА_4 на момент формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів (23.07.2014року - 26.07.2014року), не перебувала в жодних правовідносинах ні з ПАТ «Західінкомбанк», ні з ОСОБА_6 А договір про відступлення права вимоги №3 між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був укладений 26.08.2014р.

Більше того, ОСОБА_4 не має права на отримання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом. Підписуючи Договір про відступлення права вимоги №3 від 26.08.2014 року (а саме п. 1, 3 цього Договору) ОСОБА_4 набула прав первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. ОСОБА_4 набула право вимагати від Боржника (яким є ПАТ «Західінкомбанк», що не є відповідачем по даній справі) належного виконання зобов'язань, передбачених Договором банківського вкладу. Проте ОСОБА_4 не набула права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів ФГВФО.

Крім того, як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, 02.07.2014р. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виконав свої зобов'язання, які виникли у нього у зв'язку з наявністю в ПАТ «Західінкомбанк» вкладу за договором банківського вкладу в іноземній валюті №2/ИДБ-646.02, укладеним між ПАТ «Західінкомбанк» та ОСОБА_6, виплативши останній 200 000,00 грн. Оскільки розмір вкладу значно перевищував виплачену Фондом суму коштів, ОСОБА_6 22.08.2014р. самостійно звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів з заявою про включення ї вимог по Договору банківського вкладу в іноземній валюті до реєстру кредиторів ПАТ «Західінкомбанк». На виконання вимог пункту четвертого частини 1 статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ОСОБА_6 було включено в четверту чергу до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовано до них норми матеріального права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: