Справа № 804/3766/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2016 р. Справа № 804/3766/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Бузякова М.Р.,
представників позивача: Сопільника А.В., Харненко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибсільгосп»
до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області
про визнання недійсним та скасування акта перевірки, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Рибсільгосп» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, в якій просила визнати акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибсільгосп» від 13.06.2016р. недійсним та скасувати його.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначалося, що в акті перевірки від 13.06.2016р. відповідачем зроблено хибний висновок, що позивач не використовує надану земельну ділянку для ведення сільського господарства, а земельна ділянка використовується з метою розміщення і зберігання піщано-гравійної суміші (піску). Зазначений факт не відповідає дійсності, оскільки з 21.07.2015р. відносно підприємства здійснюється розслідування кримінального провадження, у зв'язку із чим співробітники Самарського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області не допускають працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибсільгосп» на місце розташування земельної ділянки для здійснення сільськогосподарської діяльності. Крім того, відповідно до норм чинного законодавства проведення позапланової перевірки можливе лише за наявності згоди спеціального центрального органу виконавчої влади на його проведення, проте відповідач провів позапланову перевірку без отримання такої згоди. При цьому, перевірка проведена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки в направлені на перевірку не вказаний перелік питань, у зв'язку з якими виникла необхідність в проведенні перевірки. Також з акта перевірки слідує, що перевірка, зокрема, проведена на предмет додержання вимог Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» щодо цільового використання земельної ділянки, хоча такий предмет перевірки у відповідному направленні не вказаний. З огляду на означене, оскаржуваний акт перевірки є протиправним та підлягає скасуванню.
У судовому засіданні представники позивача підтримали пред'явлений адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просили повністю його задовольнити.
Відповідач пред'явлений позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що акт перевірки додержання вимог природоохоронного законодавства України не являється нормативно - правовим актом або правовим актом індивідуальної дії та не є розпорядчим документом, а є тільки носієм доказової інформації. Таким чином, оскаржуваний акт не є рішенням суб'єкта владних повноважень, який може бути оскаржений та скасований в судовому порядку.
Відповідач також був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте у судове засідання його представник не з'явився, причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Також 30 травня 2016 року Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області видано направлення на проведення вказаної позапланової перевірки ТОВ «Рибсільгосп» на предмет дотримання: вимог законодавства про використання та охорону земель із збереження водно-болотних угідь, виконання екологічних вимог при наданні у власність і користування, в тому числі в оренду, земельних ділянок, додержання екологічних нормативів з питань використання та охорони земель, встановлення та використання водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також із додержання режиму використання їх територій, ведення будівельних, днопоглиблювальних робіт, видобування піску і гравію, прокладення кабелів, трубопроводів та інших комунікацій на землях водного фонду та визначити розмір збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, щодо наявності та дотримання умов виданих дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин, використання вод (водних об'єктів) відповідно до цілей та умов їх надання, здійснення погоджених у встановленому порядку технологічних, лісомеліоративних, гідротехнічних та інших заходів стосовно охорони вод від вичерпання, поліпшення їх стану, а також припинення скидання забруднених зворотних вод (стічні, шахтні, кар'єрні, дренажні води), баластних вод, якості та кількості скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин, обсягів використання водних ресурсів, їх обліку й достовірності звітних даних про обсяги використаної води, законодавства щодо охорони, утримання і використання зелених насаджень, законодавства щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.
На підставі наказу Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області від 30 травня 2016 року №389, направлення на перевірку від 30.05.2016 року № 4-3506-5-3 фахівцями Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області з 01.06.2016р. по 13.06.2016р. відповідно до ст.20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про основні засади державного нагляду контрою) у сфері господарської діяльності», проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибсільгосп» (далі - ТОВ «Рибсільгосп»).
За результатами проведеної перевірки складено акт від 13.06.2016р., яким встановлено порушення ТОВ «Рибсільгосп» ст.ст. 141, 143 Земельного Кодексу України в частині щодо нецільового використання земельної ділянки.
Висновки означеного акта перевірки обґрунтовані тим, що ТОВ Рибсільгосп» не використовує надану земельну ділянку для ведення сільського господарства, а земельна ділянка використовується з метою розміщення і зберігання піщано-гравійної суміші (піску).
Акт перевірки від 13.06.2016р. підписаний директором ТОВ Рибсільгосп» Мілясевич І.С. з зауваженнями, викладеними в самому акті перевірки, які фактично є тотожними підставам позову, що розглядається.
Станом на час розгляду справи судом відомостей щодо винесення відповідачем на підставі акта перевірки від 13.06.2016р. припису або інших документів реагування не надано.
Незгода позивача з означеним вище актом перевірки та викладеними в ньому висновками стала підставою для звернення до суду з цим позовом.
Вирішуючи означені позовні вимоги, суд зважає на таке.
Відповідно до п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Згідно з п.2 Положення про Державну екологічну інспекцію України Держекоінспекція у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
За змістом приписів п.1.4 Порядку акт перевірки - це документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.
Пунктом 3.5 Порядку передбачено, що позаплановою перевіркою є перевірка, яка не передбачена планом роботи органу Держекоінспекції.
Згідно з п.3.7 Порядку під час проведення позапланової перевірки державні інспектори перевіряють питання, необхідність висвітлення яких стала підставою для її проведення, з обов'язковим зазначенням цих питань у направленні на проведення перевірки.
Відповідно до п.3.8 Порядку позапланова перевірка проводиться за наказом органу Держекоінспекції та направленням на проведення перевірки керівника органу Держекоінспекції або його заступника.
Пунктом 4.13 Порядку встановлено, що за результатами проведеної планової або позапланової перевірки, в тому числі спільно з іншими органами державного нагляду (контролю), державним інспектором складається уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містить перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), залежно від ресурсу, що перевірявся.
Згідно з п.4.16 Порядку на підставі акта перевірки, складеного за результатами проведення планової або позапланової перевірки, в ході якої виявлено порушення вимог природоохоронного законодавства, орган Держекоінспекції за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування державний інспектор протягом п'яти робочих днів з дня завершення перевірки складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення перевірки, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Відповідно до п.4.18 Порядку у разі виявлення під час проведення перевірки порушення вимог природоохоронного законодавства, за які згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративна відповідальність, державні інспектори складають протокол про адміністративне правопорушення відповідно до наказу Мінприроди України від 05.07.2004 N 264 "Про затвердження Інструкції з оформлення органами Міністерства охорони навколишнього природного середовища України матеріалів про адміністративні правопорушення", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.07.2004 за N 934/9533.
Пунктом 4.23 Порядку передбачено, що на підставі акта, який складено за результатами перевірки, протягом п'яти днів з дня її завершення, у разі виявлення порушень вимог природоохоронного законодавства складається припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища (додаток 4).
З аналізу наведених вище приписів слідує, що результати перевірок оформлюються у формі уніфікованого акта перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, який являє собою документ, що фіксує факт проведення перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання, на підставі якого в подальшому органами Держекоінспекції складаються документи реагування, як-то припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення перевірки, а у випадках, передбачених законом, акт перевірки є підставою для звернення до суду з позовом про вжиття заходів реагування безпосередньо судом.
Таким чином, акт перевірки являє собою службовий документ, який підтверджує факт проведення такої перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи Держекоінспекції.
Водночас, акт лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень природоохоронного законодавства та не є остаточним документом, зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення відповідача і сам по собі не породжує певних правових наслідків для позивача, не є актом індивідуальної дії. Він є лише документом, що фіксує певні обставини так, як їх бачить працівник органу Держекоінспекції, який проводить перевірку.
Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція суддів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Отже, з наведеної норми Конституції України слідує, що судова юрисдикціям поширюється не загалом на всі суспільні відносини, а лише на такі, що врегульовані нормами права, тобто на правовідносини.
В свою чергу неодмінними елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року № 6-зп «Щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України» частину другу ст. 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.
З викладеної правової позиції Конституційного Суду України випливає, що підставою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.
Вказаний принцип також закріплений в частині 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, який визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Виходячи із положень статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.
Виходячи з наведеного, позивачем до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. При цьому, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.
Як зазначалося вище, акт перевірки не є юридичною формою рішення відповідача і сам по собі не породжує певних правових наслідків для позивача, не є актом індивідуальної дії.
Права та обов'язки для суб'єкта господарювання, перевірку якого проведено, породжує саме рішення, прийняте на підставі складеного за результатами перевірки акта, а дії органу Держекоінспекції щодо складання акта перевірки є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Самі по собі ці дії не тягнуть для особи будь-яких юридичних наслідків.
Таким чином, позовна вимога у вигляді визнання протиправним та скасування акта перевірки або дій посадових осіб органу Держекоінспекції щодо складання такого акта перевірки та фіксації у ньому її результатів є неналежно обраним способом правового захисту позивача, оскільки вирішення такого спору не захищає саме по собі права чи інтереси суб'єкта господарювання. За наявності обґрунтованого позову належним способом такого захисту є оскарження рішення (припису, розпорядження тощо) органу Держекоінспекції, яке і містить обов'язкове для виконання волевиявлення суб'єкта владних повноважень відносно конкретної особи.
З урахуванням означеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позивачу було відмовлено у задоволені позовних вимог, а отже відповідно до ст.94 КАС України сума сплаченого судового збору останньому не повертається.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибсільгосп» до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання недійсним та скасування акта перевірки - відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова