Справа № 802/1900/16-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 липня 2017 р. Справа № 802/1900/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової Інни Анатоліївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Середюка М.А.

представника позивача: Охрімовського Я.В.

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області

до: ОСОБА_2

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, податковий орган, позивач) з позовом про стягнення з фізичної особи ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_3, відповідач) податкового боргу в сумі 34 870,79 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом, яка виникла внаслідок несплати податку з доходів фізичних осіб, отриманих як додаткове благо, яка складає 34 870,79 грн.

Представником позивача в судовому засіданні подано заяву про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом, згідно якої просить стягнути заборгованість в сумі 34 446, 24 грн.

Відповідач заперечив проти задоволення позову, вказуючи на неправомірність податкового повідомлення - рішення, оскільки кошти списані йому кредитором не є додатковим благом, а відтак не підлягають оподаткуванню. За таких обставин, вважає, що позивачем неправомірно нараховано йому податок з доходів фізичних осіб.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

В період з 15.06.2015 року по 19.06.2015 року податковим інспектором Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області проведено позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичної особи ОСОБА_2 за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., за результатами якої складено акт №1690/17 від 25.06.2015 року.

За наслідком проведеної перевірки та складеного акту податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 11.08.2015 р., яким визначено суму грошового зобов'язання в розмірі 30 639,96 грн., з яких 24 511,97 грн. основний платіж, 6 127,99 грн. штрафні санкції. У визначений законом строк заборгованість не погашена, в зв'язку з чим нарахована пеня в розмірі 4 230,83 грн. Тобто загальна сума становить 34 870,79 грн.

Разом з цим, дане податкове повідомлення-рішення було предметом оскарження у справі №802/2291/16-а, за наслідком розгляду якої Вінницьким окружним адміністративними судом прийнято постанову від 03.05.2017 року, що набрала законної сили, якою позов задоволено частково та скасовано оскаржуване рішення в частині визначення суми грошового зобов'язання за основним платежем - 339,64 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 84,91 грн.

В подальшому, податковим органом сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу № 282-23 від 28.01.16 р.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Обов'язок сплати податків платником передбачений підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідно до якого, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

З метою реалізації обов'язків платника податків законодавчі акти встановлюють строки сплати податків.

Так, в силу пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. .

Окрім того, законодавець передбачив підстави нарахування податковим органом пені.

Так, відповідно до пункту 129.1.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

У разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. (п.п. 123.1. статті 123 ПК України.).

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п. 14.1.175 ст. 14 ПК України).

Згідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

У відповідності до норм статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

Окремо щодо доводів відповідача, які полягають у тому, що прийняте податковим органом рішення є протиправним, то суд зазначає про те, що оцінку податковому повідомленю - рішенню надано при розгляді справи № 802/2291/16.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи наведене відсутня необхідність досліджувати обставини, які вже були предметом дослідження у іншій справі рішення у якій набрало законної сили.

За сукупністю наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а відтак, підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, номер платника податку НОМЕР_2 ) податковий борг в сумі 34 446, 24 (тридцять чотири тисячі чотириста сорок шість гривень двадцять чотири копійки ) до державного бюджету.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна