Справа № 201/3993/17(2-адр/201/2/17)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2017 рокусправа № 201/3993/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_1, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2017 року по справі № 201/3993/17 за позовом ОСОБА_2 до Інспектора 8 роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпрі лейтенанта поліції Каращука Сергія Леонідовича, Управління патрульної поліції в м. Дніпро про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора 8 роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпрі лейтенанта поліції Каращука Сергія Леонідовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП серії ЕАА № 070034 від 08.03.2017 задоволено.

29.05.2017 представником позивача була подана заява про винесення додаткового судового рішення щодо стягнення на його користь витрат на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2017 року заява представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення залишена без задоволення з огляду на необгрутованість вимог щодо повернення витрат на правову допомогу.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, вказавши на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суд обставинам справи, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, прийнявши додаткову постанову про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн.

В обґрунтування скарги заявник послався на невірне тлумачення судом першої інстанції норм законодавства, що призвело до неналежного аналізу та необґрунтованої ухвали суду. Оскільки, частиною 1 статті 90 КАС України визначено, що до витрат на правову допомогу відносяться витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, а Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» біль широко визначає поняття правової допомоги, ніж участь в суді, то витрати підлягали стягненню в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду.

Представник відповідача - 1 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що право на відшкодування витрат на правову допомогу передбачено лише за участь адвоката у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Оскільки, допомога складалась із аналізу наданих клієнтом документів, нормативних документів та судової практики з аналогічних спорів, усних консультації, складання та подання позовної заяви, що не є процесуальною дією у розумінні вищезазначеного Закону, а також адвокат позивача участі у судовому засіданні не приймав та відсутні докази його ознайомлення з матеріалами справи, то відсутні підстави для задоволення заяви представника позивача.

Колегія суддів вважає, що висновок суду є обґрунтованим з наступних підстав.

Виходячи з положень частин 1, 2, 4 статті 94 КАС України компенсація витрат на правову допомогу - це надана нормами Кодексу перевага фізичним та юридичним особам позивачам у справі, оскільки суб'єкт владних повноважень може компенсувати лише витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

У частині 2 статті 16 КАС України зазначається, що для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах в Україні діє адвокатура. У випадках, встановлених законом, правова допомога може надаватися й іншими фахівцями в галузі права. Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов'язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Як зазначено в частині 1 статті 90 КАС України, до витрат на правову допомогу відносяться витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративних справах, в яких така компенсація виплачується суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Таким чином, право на відшкодування витрат на правову допомогу передбачено лише за участь адвоката у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Разом із тим, відповідно до довідки-розрахунку наданої правової допомоги (юридичних послуг) за угодою про надання правової допомоги № 004/03/17 від 13.03.2017 (а.с. 27), позивач отримав правову допомогу на суму 1600,00 грн., в тому числі на аналіз наданих клієнтом документів (копії оскаржуваної постанови), нормативних документів, що регулюють спірні правовідносини та судової практики з аналогічних спорів, роботу з Єдиним державним реєстром судових рішень України, усні консультації з приводу існуючого судового спору, заперечення на позовну заяву; складання та подання до суду позовної заяви на суму 1280 грн., а також на за участь в Жовтневому райсуді 29.03.2017 р. на суму 320 грн.

Втім, участь адвоката в суді 29.03.2017 р. не підтверджується, оскільки в журналі судового засіданні від 29.03.2017 р. участь адвоката не відображена (а.с. 18). Також без участі представника в судовому засіданні розглянута справа і 24.04.2017 (а.с. 35). Таким чином у справі відсутні доказі участі представника в судових засіданнях, ознайомлення адвоката з матеріалами справи, а отже правові підстави для задоволення вимог про відшкодування витрат на правову допомогу відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України, а оскаржувану ухвалу постановив із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 199, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_1, - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2017 року по справі № 201/3993/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко