Справа № 824/30/17-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/30/17-а

11 год. 59 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Якимець Х.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Ахтемійчук О.В.,

представників третіх осіб Кушніра М.І., Васійчука С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України, Міністерство юстиції України про визнання протиправним та скасування висновку,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправним та скасувати висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" від 21.07.2016 р. №1421/9624-12-13.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що з 25.05.2016 р. по 21.07.2016 р. відносно ОСОБА_1 проведено перевірку відомостей, визначених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади», за результатами якої було прийнято висновок від 21.07.2016 р. №1421/9624-12-13, яким встановлено зазначення недостовірних відомостей у декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік. Зазначено, що позивачем не задекларовано нерухоме майно (квартира) за адресою АДРЕСА_1. Позивач зазначає, що подавала відповідачу пояснення, в яких зазначалось, що під час заповнення декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік було допущено технічну помилку, внаслідок чого не було зазначено квартиру АДРЕСА_1, яку позивач набула у власність 28.10.2002 року. У 2002 р. вказану квартиру придбано було за кошти її батьків, однак реєстрація права власності проведена за позивачем. Попри зазначене, відповідачем всупереч наданим поясненням було прийнято оскаржуваний висновок, який позивач вважає протиправним та просить суд скасувати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що під час проведення перевірки відомостей, визначених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади» щодо ОСОБА_1 з Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції надійшла інформація, з якої повідомлено, що у позивача на праві власності перебуває квартира за адресою АДРЕСА_1, яка позивачем не задекларована. Чернівецька ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області зазначає, що пояснення надані позивачем щодо незадекларування вказаної квартири не взяті до уваги, оскільки підтверджуючих документів щодо походження коштів на придбання даного майна не були надані. Таким чином, оскільки вартість майна позивача перевищує суму доходів, отриманих нею із законних джерел за час перебування на посадах, визначених у п.1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», висновок від 21.07.2016 р. №1421/9624-12-13 є законним, а адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Треті особи в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

На підставі проведеної перевірки відомостей, визначених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади» щодо ОСОБА_1, яка перебуває на посаді старшого механіка-телефоніста апаратного відділення рухомих засобів інформаційно-телекомунікаційних систем відділу зв'язку, автоматизації та захисту інформації штабу Чернівецького прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України, складено висновок від 21.07.2016 р. №1421/9624-12-13. Зазначеним висновком встановлено, що ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав) набутого (набутих) ОСОБА_1 за час перебування на посадах, передбачених п.1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_1 У розділі ІІІ декларації не задеклароване нерухоме майно (квартира) за адресою: АДРЕСА_1. Перевіркою також встановлено, що вартість майна (майнових прав) вказаних позивачем у декларації про доходи за 2015 рік, набутих за час перебування на посадах, визначених у п. 1-10 ч.1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідають наявній податковій інформації про доходи, отримані позивачем із законних джерел. (а.с. 8).

28.07.2016 р. Чернівецький прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Чернівецької ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області щодо проведення додаткової перевірки щодо ОСОБА_1 За результатами розгляду вказаного звернення відповідачем надано відповідь від 04.08.2016 р. №1593/9/2411213, в якій зазначено, що у запиті на проведення додаткової перевірки відсутня додаткова інформація щодо відомостей, які підлягають перевірці згідно з нормами чинного законодавства для проведення додаткової перевірки позивача. (а.с. 14, 81-84).

09.08.2016 р. на адресу Чернівецької ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області надані пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7, батьків позивача, які повідомили, що спірна квартира, розташована за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 49,60 кв.м, вартість якої становить 23114 грн на час придбання у 2002 р., придбана за їхні кошти, отримані під час роботи за кордоном та зареєстрована на старшу доньку - ОСОБА_1, яка не має відношення до її придбання. (а.с. 9-10).

Крім того, до матеріалів справи було додано копії закордонних паспортів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з відміткою перебування за кордоном з 2001 р. по 2002 р. та договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 28.10.2002 р, де покупцем вказано ОСОБА_1. (а.с. 11-13, 15).

Згідно інформації з трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що в період часу з 26.07.2001 р. по 05.03.2008 р. позивач проходила службу в органах внутрішніх справ. (а.с. 16-18).

З 10.02.2015 року по 19.10.2015 року ОСОБА_1 працювала старшим механіком - телефоністом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби, а з 19.10.2015 року і по теперішній час працює на посаді старшого механіка-телефоніста апаратного відділення рухомих засобів інформаційно-телекомунікаційних систем відділу зв'язку, автоматизації та захисту інформації штабу Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України. (а.с. 57).

До матеріалі справи додано довідку податкового органу №4198 про доходи ОСОБА_1 станом на 10.06.2016 року, з якої вбачається, що у податкового органу відомості про доходи ОСОБА_1 є тільки частково з 1998 року по 2001 рік і з 01.07.2011 року по 31.12.2015 року. (а.с. 130).

З декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру ОСОБА_1 за 2015 рік, в розділі "Відомості про нерухоме майно" зазначено квартиру у АДРЕСА_4 загальною площею 50 кв.м., вартість придбання якої склала 90000 гривень. (а.с. 63-67).

Згідно наданих пояснень позивача, квартира у АДРЕСА_4 придбана за кошти, отримані від продажу квартири у АДРЕСА_5, яка отримана у спадок від ОСОБА_8, що підтверджується заповітом та відповідними договорами. (а.с. 71, 73-76).

До вказаних правовідносин суд застосовує положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобов'язаний перевірити дотримання вказаних критеріїв суб'єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Відповідно до ч.2 ст. 1 Закону України «Про очищення влади» очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_10, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Питання застосування Закону України «Про очищення влади» регламентовані Порядком проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч. 3 та ч.4 ст. 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 563 (далі - Порядок № 563), Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 3 листопада 2014 року № 1100 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 листопада 2014 року за № 1385/26162 (далі - Порядок № 1100).

Згідно з ч. 8 ст. 3 Закону України «Про очищення влади» заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Процедуру проведення органами Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону про очищення влади (далі - відомості), зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1-11 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», у деклараціях, за формою, встановленою Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі - перевірка) встановлено Порядком № 1100. Пунктом 3 цього Порядку визначено загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки, який включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації, у тому числі копії трудової книжки особи, стосовно якої проводиться перевірка;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Згідно з ч. 14 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади або не пізніше ніж на третій день з дня його отримання надсилає такий висновок керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення та ініціювання звільнення з посади особи, стосовно якої було здійснено перевірку, для її звільнення з посади у встановленому законом порядку не пізніше ніж на десятий день з дня отримання висновку.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, в оскаржуваному висновку зазначено, що під час проведення відповідачем перевірки відомостей, визначених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади» щодо ОСОБА_1, виявлено недостовірність вказаних відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданій позивачем за попередній рік декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру та невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в її декларації, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Згідно пояснень позивача, не відображена в декларації за 2015 рік квартира, яка належить на праві власності ОСОБА_1 та розташована в АДРЕСА_3, придбана у 2002 році її батьками та зареєстрована на неї і помилково не відображена у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік. Однак, відповідач не надав оцінку додатковим поясненням ОСОБА_1 та її батьків і зробив висновок, що майно набуте на час перебування на посадах визначених пунктами 1- 10 частини першої статті 2 Закону "Про очищення влади" не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отриманні із законних джерел.

Суд не погоджується з такими висновками податкового органу з наступних підстав.

Визначальним для податкового органу є перевірка особи саме за час, коли вона займала посади, визначені пунктами 1- 10 частини першої статті 2 Закону "Про очищення влади", у даній ситуації відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 2 Цього Закону інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Згідно ст. 1 Закону України "Про очищення влади", зокрема, очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування. Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_10, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини.

Судом встановлено, що позивач в період часу з 26.07.2001 р. по 05.03.2008 р. проходила службу в органах внутрішніх справ. (а.с. 16-18). З 10.02.2015 року по 19.10.2015 року ОСОБА_1 працювала старшим механіком - телефоністом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби, а з 19.10.2015 року і по теперішній час працює на посаді старшого механіка-телефоніста апаратного відділення рухомих засобів інформаційно-телекомунікаційних систем відділу зв'язку, автоматизації та захисту інформації штабу Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України. (а.с. 57).

А з цього слідує, що перевірці підлягало майно, що було отримано на час перебування на відповідних посадах. Суд також звертає увагу, що спірна квартира була придбана у 2002 році, в той час як період перебування на посту Президента ОСОБА_10 датується 2010-2014 роками.

Відповідно до п. 35 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. N 563, визначено, що якщо відповідь / висновок / копія судового рішення, що надійшли від органів перевірки за результатами перевірки, є неповними або суперечать іншим матеріалам перевірки, орган, в якому проводиться перевірка, з метою проведення додаткової перевірки чи уточнення отриманої інформації одноразово звертається із запитом до органів перевірки, які зобов'язані розглянути його та надати відповідь протягом десяти робочих днів.

Як встановлено судовим розглядом, Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України 28.07.2016 р. звернувся до Чернівецької ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області щодо проведення додаткової перевірки щодо ОСОБА_1 та були надані пояснення позивача щодо помилкового невказання спірної квартири, а також пояснення її батьків, які стверджували, що вказана квартира придбана за їх кошти. Однак, за результатами розгляду вказаного звернення відповідачем надано відповідь від 04.08.2016 р. №1593/9/2411213, в якій зазначено, що у запиті на проведення додаткової перевірки відсутня додаткова інформація щодо відомостей, які підлягають перевірці згідно з нормами чинного законодавства для проведення додаткової перевірки позивача.

Згідно ч. 8 ст. 3 Закону України "Про очищення влади" заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Суд звертає увагу, що вживання у тексті частини восьмої статті 3 Закону України «Про очищення влади» єднального та розділового сполучника «та/або» дозволяє дійти висновку, що вказана заборона застосовується до осіб за наявності одного з двох наступних критеріїв.

За першим критерієм необхідно враховувати, що підставами для звільнення є недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру та невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Отже, недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у декларації, не є самостійним критерієм для заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону. Ця обставина обов'язково повинна бути поєднана із висновком про невідповідність вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел.

За другим критерієм достатньою підставою для звільнення є невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Таким чином, для вжиття заборони за першим критерієм необхідно встановити недостовірність відомостей та невідповідність вартості майна (майнових прав), зазначених у деклараціях, доходам, отриманим із законних джерел.

Для вжиття заборони за другим критерієм необхідно встановити невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного в деклараціях, набутого на час перебування на відповідних посадах, доходам, отриманим із законних джерел.

Саме ці відомості згідно з пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» підлягають перевірці.

Таким чином, незазначення позивачем наявної на праві власності ОСОБА_1 квартири, яка розташована в АДРЕСА_3, не може бути самостійним критерієм для заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону "Про очищення влади".

Проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки передбачає одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації, у тому числі копії трудової книжки особи, стосовно якої проводиться перевірка. Крім того, проведення перевірки фактично полягає в аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання.

З наявних матеріалах справи пояснень позивача та її батьків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вказано, що квартира АДРЕСА_3 площею 49,60 кв.м, придбана за їхні кошти, отримані під час роботи за кордоном у 2002 році по ціні 23114 грн. Під час складання оскаржуваного висновку податковим органом не надано оцінки вказаній інформації, не перевірено достовірність відомостей щодо роботи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за кордоном та отримання ними доходу для придбання квартири для доньки. Так само й не перевірено податковим органом дохід ОСОБА_1 за 2002 рік, оскільки вказаної інформації у податкового органу не було і ним не вчинялись дії щодо її отримання, а тому можливості співставити доходи і витрати у відповідача не було.

Нормами спеціального законодавства надано право позивачу надавати пояснення та докази щодо наявного майна та законності джерел його придбання. Однак, відповідачем не задоволено звернення Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до Чернівецької ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області щодо проведення додаткової перевірки щодо ОСОБА_1, не надано належної оцінки, як і не спростовано, поясненням позивача та поясненням її батьків щодо наявного майна та джерел його придбання.

Зокрема у Законі України "Про громадянство" визначено поняття: законні джерела існування - заробітна плата, прибуток від підприємницької діяльності або власності, пенсія, стипендія, аліменти, соціальні виплати та допомога, власні фінансові заощадження або фінансова допомога від членів сім'ї, інших фізичних та юридичних осіб, що мають законні доходи. Слід відмітити, що нормами чинного законодавства не передбачено заборон щодо праці за кордоном, а відтак отримані кошти від такого заробітку не можуть вважатись такими, що отримані з незаконних джерел. Відомостей того, що вказана фінансова допомога надана ОСОБА_1 батьками отримана із незаконних джерел у податкового органу відсутня.

На підставі зазначеного, суд вважає, що висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" від 21.07.2016 р. №1421/9624-12-13 зроблений передчасно без достатніх на те правових підстав, не ґрунтується на повному та всебічному дослідженні відповідачем доказів, а відтак як протиправний підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність та законність прийнятого рішення.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв'язку із зазначеним, суд присуджує ОСОБА_1 сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» від 21.07.2016 р. №1421/9624-12-13 стосовно ОСОБА_1.

3. Повернути позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. відповідно до квитанцій №343 від 05.01.2017 року на суму 551, 21 грн та квитанції від 18.02.2017 року №0.0.709335111.1 на суму 89 грн.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна

Постанова в повному обсязі складена 18 липня 2017 р.