Справа № 820/2343/17
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 липня 2017 р. № 820/2343/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рубан. В.В.,

за участі

секретаря судового засідання - Абояна І.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Румянцевої А.В., Биковченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_4 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області , в якому просив суд:

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_4 не нараховану йому частину одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 29430 гри. 48 коп.;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Харківській області привести у відповідність до ст. 102 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 9-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 нарахування та виплату ОСОБА_4 щомісячної грошової допомоги у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 640 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що з 02.08.2004 по 06.11.2015 ОСОБА_4 проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 07.11.2015 р. по 31,12.2016 р. в Національній поліції на посаді інспектора Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (м. Харків) у спеціальному званні "капітан поліції". Наказом ГУНП в Харківській області від 30.12.2016 № 598 о/с його звільнено зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) з 31.12.2016. Між тим, в день звільнення не було проведено всіх необхідних розрахунків, а саме: не було виплачено частину одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 29430 гри. 48 коп. Крім того, позивач вважає, що йому повинна бути нарахована та виплачуватись щомісячна грошова допомога у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням з 01.01.2017р. Проте, в порушення нормативно-правових актів виплата такої грошової допомоги ОСОБА_4 не здійснюється.

Представник позивача у судовому засідання підтримав доводи позовної заяви та просив суд прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, просили у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, в обґрунтування заперечень зазначили, що ОСОБА_4 був звільнений зі служби в поліції 31.12.2016 у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права призначення пенсії у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Йому була виплачена одноразова грошова допомога при звільненні у розмірах передбачених діючим законодавством. Вказана позивачем щомісячна допомога не виплачується позивачу, оскільки він не звертався з заявою про її призначення, крім того вона виплачується тільки тим особам, які не мають іншого доходу, а тому при призначенні вказаної допомоги необхідно позивачеві надати всю необхідну інформацію стосовно наявності такого доходу з інших джерел фінансування, а саме: довідку з державної служби зайнятості про відсутність реєстрації та можливого його працевлаштування; довідку від органів соціального захисту населення стосовно права на пенсію; копію трудової книжки. Вважають, що розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_4 здійснений у відповідності до вимог чинного законодавства та права позивача з боку ГУНП в Харківській області не були порушені.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

З матеріалів справи вбачається, що позивач, ОСОБА_4, з 02.08.2004 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 07.11.2015 р. по 31,12.2016 р. в Національній поліції на посаді інспектора Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (м. Харків) у спеціальному званні "капітан поліції".

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.12.2016 № 598 о/с «По особовому складу» звільнено згідно з Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» у запас Збройних сил за п. 4 ч.1 ст.77 (у зв'язку із скороченням штатів) капітана поліції ОСОБА_4 /М-166561/, інспектора Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (м. Харків), з 31.12.2016., з виплатою компенсації за невикористану чергову відпустку з 01.01.2016 по 31.12.2016 у кількості 38 діб.

Стаж служби в поліції на день звільнення для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки складає -12 років 04 місяці 29 днів, у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби - 12 років 04 місяця 29 днів, час навчання - немає, у пільговому обчисленні - 12 років 11 місяців 03 днів. Підстава: рапорт ОСОБА_4 від 28.12.2016 та наказ ГУНП в Харківської області від 02.11.2016 № 1143 (а.с.10).

Відповідно розрахункового листа оплати праці за грудень 2016 року, на день звільнення ОСОБА_4 були встановлені наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад у розмірі 2400 грн., оклад за спеціальним званням у розмірі 1800 грн., надбавка за стаж служби в поліції в розмірі 25%, що складає 1050 грн., та премія в розмірі 125,35%, що складає 6580 грн. 88 коп. (а.с. 12).

З розрахунку виплати одноразової грошової допомоги при звільненні від 31.12.2016р. вбачається, що відповідачем позивачу була нарахована вказана допомога в розмірі 41554,80 грн., яка складалась з посадового окладу - 2400 грн., окладу за спеціальним званням - 1800 грн., надбавки за вислугу років в розмірі 25%, що складає 1050 грн., та премії в розмірі 31,92%, що складає 1675 грн. 80 коп. Разом 6925,80 х12х50% =41554,80 (а.с.13)

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, в т.ч. призначення та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - Закон № 2262-ХІ).

Так, ч. 1 ст. 9 Закону № 2262-ХІ передбачено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

У відповідності до пункту 23 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 р. №260, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.054.2016 р. №669/28799, поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону № 2262-ХІ, виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Суд зазначає, що виплата одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби здійснюється в даному випадку Національною поліцією України та за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем неправильно нарахована та виплачено суму одноразової грошової допомоги позивачу, оскільки, не взято до уваги останнього розміру премії позивача за 2016 рік - у розмірі 125,35%, що призвело до виплати одноразової грошової допомоги у неналежному розмірі.

Отже суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача не нараховану ОСОБА_4 частину одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 29430 грн. 48 коп. підлягають частковому задоволенню, оскільки вказана сума була обрахована позивачем без вирахування всіх належних до утримання зборів, обов'язкових платежів.

За таких підстав суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_4 не нараховану йому частину одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 29430 гри. 48 коп. з вирахуванням всіх належних до утримання зборів, обов'язкових платежів.

Щодо позовних вимог позивача стосовно зобов'язання Головного управління Національної поліції в Харківській області привести у відповідність до ст. 102 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 9-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 нарахування та виплату ОСОБА_4 щомісячної грошової допомоги у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням, суд зазначає наступне:

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 не звертався до відповідача за призначенням йому щомісячної грошової допомоги у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.

Суд вважає доцільним відмітити, що у контексті з положеннями ч. 1 ст. 6 КАС України, яка передбачає право на судовий захист, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо особа вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод (ст. 2, пп. 1 п. 2 ст. 17 КАС України).

Наведене свідчить про те, що наявність порушеного права на час звернення до суду з позовом про його захист повинно підтверджуватися належними та допустимими для цього доказами.

Крім того, суд зазначає , що ст. 9-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що особам, які звільнені зі служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення зі служби виплачується щомісячна грошова допомога в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.

Умови призначення та порядок виплати щомісячної грошової допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 11 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393, особам, звільненим із служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення із служби виплачується щомісячна грошова допомога у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.

Щомісячна грошова допомога виплачується тим особам, що під час служби мали право на отримання окладу за військовим (спеціальним) званням.

Річний строк для виплати щомісячної грошової допомоги особам, зазначеним у абзаці першому цього пункту, обчислюється з дня звільнення їх із служби. Допомога виплачується з дня, що настає за датою, по яку особі нараховано грошове забезпечення при звільненні.

Особам, які в період отримання щомісячної грошової допомоги:

- знову прийняті (призвані) на службу або поновлені на службі (посаді), виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем прийняття (призову) на службу або поновлення на службі (посаді);

- були зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем реєстрації;

- набули право на пенсію, зокрема від органів соціального захисту населення, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем призначення пенсії. Якщо виплату пенсії припинено відповідно до законодавства протягом одного року після звільнення, виплата допомоги поновлюється з місяця, що настає за місяцем припинення виплати пенсії.

Про прийняття (призов) на службу або поновлення на службі (посаді), реєстрацію в державній службі зайнятості, призначення пенсії особа, якій виплачувалася щомісячна грошова допомога, зобов'язана у тижневий строк повідомити органу, який здійснює її виплату.

За таких підстав, суд погоджується з доводами відповідача про те, що вказана щомісячна допомога виплачується тільки тим особам, які звернулися за такою допомогою та не мають іншого доходу, а тому при призначенні вказаної допомоги відповідач має пересвідчитись про відсутність такого доходу з інших джерел фінансування.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги в цій частині такими, що задоволенню не підлягають.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_4 не нараховану йому частину одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 29430 гри. 48 коп. (двадцять дев'ять тисяч чотириста тридцять гривень 48 коп.) з вирахуванням всіх належних до утримання зборів, обов'язкових платежів.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області (юридична адреса: вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002) на користь ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1, 61037) витрати зі сплати судового збору у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

5. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

6. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 11.07.2017 р.

Суддя Рубан В.В.