Справа № 808/3769/16
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/3769/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2017 року

справа № 808/3769/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у справі № 808/3769/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона» до Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи та обґрунтування вимог апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Представник позивача заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, зазначив, що суд повно встановив обставини справи, прийняв законне і обґрунтоване рішення, а тому підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що податковою інспекцією проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Вневідомча охорона» код ЄДРПОУ 31616053, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ПП “Хімтехнологія” (ЄДРПОУ 21123480) та ТОВ “Ньюкост Менеджментс” (ЄДРПОУ 38995729) за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року.

За результатами перевірки складено акт № 51/08-29-14-0208/31616053 від 07 липня 2016 року (т.2 а.с.20-31).

За висновками акту, під час перевірки виявлено такі порушення:

- підпункту 14.1.27, підпункту 14.1.36, підпункту 14.1.231. пункту 14.1 статті 14, пункту 138.2 статті 138 підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 871353 грн, в т.ч. по періодам: 2014 року - у сумі 871353 грн.

- пункту 14.1.36 пункту 14.1.181 статті 14 пункту 198.3, статті 198, пункту 200.1. статті 200, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит на суму ПДВ 968170грн, сформований від ПП “Хімтехнологія” (ЄДРПОУ 21123480) в квітні 2014 року на суму 638 425 грн., ТОВ “Ньюкост Менеджментс” (ЄДРПОУ 38995729) в червні 2014 року на суму 329 745 грн, що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ (р.18 ) за квітень 2014 року на суму 638 425 грн. за червень 2014 року на суму 329 745 грн; заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду (р.18-р.21) (р.25) за квітень 2014 року на суму 638 425 грн. за червень 2014 року на суму 329 745 грн.

На підставі акту перевірки податковою інспекцією прийнято податкові повідомлення-рішення:

Вважаючи рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржені рішення відповідача, дійшов висновку, що господарські операції позивача з контрагентами ПП “Хімтехнологія” та ТОВ “Ньюкост Менеджментс” здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, та підтверджуються необхідними документами. Висновки податкового органу про порушення позивачем приписів податкового законодавства при формуванні податкового кредиту та витрат по вказаним операціям спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, та вважає за необхідне скасувати рішення суду з прийняттям нового у справі про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Вневідомча охорона» (Замовник) 01.04.2014р. уклало договір № 5353/188 з ПП «Хімтехнологія» (Виконавець), предметом якого є надання послуг реагування мобільними групами на спрацювання засобів охоронної сигналізації на об’єктах, охороняємих Замовником, та контролю за постами фізичної охорони Замовника за допомогою мобільних груп.

Також у квітні 2014 року на виконання умов договору поставки від 30.04.2014 №5354/202 ПП «Хімтехнологія» виписало на адресу ТОВ «Вневідомча охорона» податкові та видаткові накладні на поставку матеріалів електронно-технічного призначення.

Розрахунки за послуги та поставлений товар проведено позивачем у безготівковій формі.

На підтвердження вказаних господарських операцій позивачем під час перевірки та суду були наданні наступні документи:

1) по договору поставки товарно-матеріальних цінностей: копії договору, рахунків-фактури; податкових накладних; товарно-транспортної накладної; видаткових накладних (т.1 а.с. 74-80)

2) по договору про надання послуг: копії договору, акту виконаних робіт; податкової накладної (т.1 а.с. 70-74).

Також в перевіряємому періоді ТОВ «Вневідомча охорона» (Замовник) 01.06.2014р. уклало договір № 664Д/5416 з ТОВ «Ньюкост Менеджментс» (Виконавець), предметом якого є надання послуг реагування мобільними групами на спрацювання засобів охоронної сигналізації на об’єктах, охороняємих Замовником, та контролю за постами фізичної охорони Замовника за допомогою мобільних груп.

Крім цього, у червні 2014 року на виконання умов договору поставки від 27.06.2014 №674Д/5417 ТОВ «Ньюкост Менеджментс» виписало на адресу ТОВ «Вневідомча охорона» податкові та видаткові накладні на поставку матеріалів електронно-технічного призначення.

Розрахунки за послуги та поставлений товар проведено позивачем у безготівковій формі.

На підтвердження вказаних господарських операцій позивачем під час перевірки та суду були наданні такі документи:

1) по договору поставки товарно-матеріальних цінностей: копії договору, рахунків-фактури; податкових накладних; товарно-транспортної накладної; видаткових накладних (т.1 а.с. 81-122)

2) по договору про надання послуг: копії договору, актів виконаних робіт; податкових накладних (т.1 а.с. 123-184).

Податковою інспекцією як контролюючим органом поставлено під сумнів реальність надання послуг за договорами, що уклав позивач з ТОВ «Ньюкост Менеджментс» та ПП «Хімтехнологія», як виконавцями, та договорів поставки матеріалів електронно-технічного призначення, укладених з цими ж конрагентами.

Аналізуючи надані позивачем як під час перевірки так і суду першої інстанції документи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Договори, що укладалися позивачем з виконавцями послуг, взагалі не розкривають змісту та обсягу самих послуг, які має надати виконавець. Акти виконаних робіт містять лише узагальнюючі фрази: «надання мобільних груп реагування» та вартість таких послуг. Такі акти не відображають місця їх складення, місця надання послуг, переліку осіб, які були залучені до груп реагування, відповідальних за виконання послуг осіб. Не було надано суду і супутніх документів на підтвердження виконання таких послуг: перелік об’єктів, що находилися під охороною та доказів, що такі об’єкти охоронялися саме позивачем, перелік осіб які входили до мобільних груп реагування, зазначення дат та часу спрацювання засобів охоронної сигналізації на об’єктах та які групи на такі спрацювання здійснювали виїзд, їх кількість, яким чином проводилися розрахунки: по кількості виїздів чи по кількості залучених груп реагування та інші.

За інформацією контролюючого органу, що відображена у акті перевірки, основним видом діяльності ПП «Хімтехнологія» ( податкова адреса: м. Донецьк, вул. Умова,1) є діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту. В той же час, у квітні 2014р цим підприємством надано значні обсяги охоронних послуг та здійснено реалізацію охоронного обладнання, при тому, що придбання будь-якого товару не здійснювалося. За даними податкової звітності у підприємства відсутні основні фонди, а чисельність працюючих – 6 осіб (т.2 а.с.94-95).

Щодо ТОВ «Ньюкост Менеджменс». За інформацією, наданою податковою інспекцією, на обліку якої перебуває дане підприємство (м. Донецьк, вул.. Лебединського,3), основним видом діяльності останнього є діяльність приватних охоронних служб. За базами даних, підприємством у червні 2014 надано значний обсяг охоронних послуг та реалізовано охоронне обладнання, при цьому придбання будь-якого товару не здійснювалося. Згідно звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску за червень 2014 на підприємстві працює одна особа, в той час як послуги надавалися у різних регіонах України (т.2 а.с.96-97).

Щодо наданих позивачем під час розгляду справи доказів: перелік об’єктів, що знаходилися під охороною та їх місце розташування (т. 2 а.с.55-79), лист директора ПП «Хімтехнологія» (т.2 а.с. 80), колегія суддів оцінює їх критично. Так, сам по собі перелік об’єктів та місце їх розташування, ще не свідчить, що саме ці об’єкти перебували під охороною ТОВ «Вневідомча охорона», оскільки жодних доказів цього факту не надано (відсутні відповідні договори щодо надання послуг з охорони) не можуть свідчити вказані документи і доказом того, що саме ці об’єкти обслуговувалися мобільними групами реагування контрагентів позивача, оскільки в актах виконаних робіт не відображено інформацію про виїзди таких груп за конкретними адресами та таке інше. В листі ПП «Хімтехнологія» йдеться про задіяння для виконання послуг 78 автомобілів, використання пального, засобів зв’язку та 155 осіб для мобільних груп реагування, що патрулювали вулиці, де розташовані охороняємі об’єкти, проте сам по собі лист містить лише інформацію, без підтвердження такої інформації відповідними документальними доказами.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частинами другою та третьою статті 9 цього ж Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Враховуючи повну відсутність переліку наданих послуг у первинних документах, на підставі яких позивачем формувався бухгалтерський, а як наслідок і податковий облік, встановити які ж саме послуги надавалися виконавцями, та як такі послуги використовувалися позивачем у власній господарській діяльності, не можливо.

Ні під час перевірки, ні суду першої інстанції позивачем не було надано докази передачі-отримання обладнання, завдання, що надавалися замовником виконавцю із зазначенням необхідного виду та обсягу послуг та визначеним місцем виконання таких послуг.

Судом не з’ясовано, а з матеріалів справи не вбачається доцільність отримання таких послуг саме від вказаних вище контрагентів для використання у господарській діяльності, в той час як сам позивач здійснює ліцензовану охоронну діяльність, чисельність його штатних працівників 482 особи.

Належних та допустимих доказів проведення повних розрахунків з підприємствами - виконавцями послуг та постачальниками товару, позивач суду також не надав.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції, що операції позивача з ПП “Хімтехнологія” та ТОВ “Ньюкост Менеджментс” у періоді, що перевірявся, є реальними та відповідають дійсному економічному змісту, колегія суддів розцінює як помилкові.

Господарська операція – це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов’язань, власному капіталі підприємства. Таких доказів матеріали справи не містять.

Відповідно п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

В ст.198 ПК України визначено підстави для формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з абз.1 п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Наявність формально оформлених (складених) первинних документів не може слугувати підставою для формування податкового кредиту та витрат за відсутності факту надання послуг чи постачання товарів, визначених умовами укладених договорів.

Надані позивачем під час перевірки документи (договори та акти наданих послуг), всупереч приписів ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", крім узагальненого найменування послуг та їх вартості, не містять чіткого визначення їх змісту та обсягу, тому такі документи є недостатніми доказами та не підтверджують фактичного виконання договірних робіт.

Оскільки порушення позивачем приписів податкового законодавства за вказаний вище період знайшло своє підтвердження, підстави для задоволення позовних вимог та скасування оскаржених податкових повідомлень-рішень відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст.202,205,207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у справі № 808/3769/16 - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона» - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.А. Щербак

Помічник судді Я.А. Ручка