Справа № 234/7086/17
Суддя: Карпенко О. М.
Дата ухвалення: 2017-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/7086/17
Провадження № 2-а/234/288/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Карпенко О.М.,

при секретарі Аксеніної В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 УПП в містах Краматорську та Слов'янську лейтенанта поліції Шушпанова Дмитра Павловича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР 716228 від 10.05.2017 року складену відповідачем.

В обґрунтування вказаних підстав посилається на наступне. 10 травня 2017 року у відношенні неї було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення АР № 716228 від 10.05.2017 року, про вчинення нею адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В постанові сказано, що позивачка 10.05.2017 р. о 14-15 годині керувала транспортним засобом PEUGEOT PARTNER реєстраційний номер НОМЕР_1 та на вул. Парковій в районі будинку №20 у м. Краматорську Донецької області здійснила зупинку та подальшому стоянку на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, що позначена дорожнім знаком 5.8 «Дорога зі смугою для руху маршрутних транспортних засобів» чим порушила п.17.1 ПДР України. На неї було накладено штраф у розмірі 510 грн.

З вказаною постановою не згодна, її було винесено незаконно та безпідставно.

Вважає, що дане правопорушення нею не було скоєно. Позивачка дійсно у вказаний постанові час керувала автомобілем. Після відвідування магазину «Аврора», який розташований на перехресті вулиць Ювілейна та Паркова, вона на автомобілі зі стоянки виїхала на вул. Паркову та повернула направо. Продовжила рух по вул. Паркова та в районі заїзду на ринок повернула наліво, заїхавши в «карман», а не на смугу для руху громадського транспорту, як вказано у постанові. В районі де вона виконала поворот наліво, на проїзній частині відсутня будь яка розмітка. Після того як позивачка відвантажила товар та занесла його у кіоск, оскілки працює на ринку, вона на автомобілі виїхала на вул. Паркову та продовжила рух у напрямку б. Краматорського. Зі сторони вул. Ювілейної, тобто в її напрямку, їхав автомобіль поліцейський, який на перехресті з вул. М. Приймаченко її наздогнав та зупинив. Працівники поліції стали звинувачувати її у порушення ПДР України, що ніби то її автомобіль стояв на смузі для руху громадського транспорту.

Вважає, що відповідач безпідставно прийшов до висновку, що вона порушила ПДД України, тому дана постанова не відповідає вимогам закону та обставинам.

Статтею 9 КУ про АП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок правління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. (стаття 10 КУпАП).

В постанові, яку позивачка оскаржує, вказано прізвище «ОСОБА_4», відповідно паспорту позивачка «Тиха».

Звертає також увагу, що відповідач окрім постанови, других доказів, які б засвідчували факт умисного скоєння нею правопорушення не має, їй не надали їх на місці.

Позивачка у судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином та своєчасно, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлен судом своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови, 10.05.2017 року о 14 год. 15 хв. в м. Краматорську по вул. Паркова біля будинку №20 водій керуючи транспортним засобом здійснив зупинку та подальшу стоянку на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, що позначена дорожнім знаком 5.8 «Дорога зі смугою для руху маршрутних транспортних засобів» чим порушила п.17.1 ПДР України, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. На ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510,00 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Диспозиція ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за порушення вимог зупинки.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка відповідно до вимог ст. 258 КУпАП вручається на місці вчинення або висилається протягом 3 днів з дня винесення такої постанови.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, за приписами ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В оскаржуваній постанові не вірно зазначено прізвище позивачки, а саме відповідно до копії паспорта прізвище позивачки - ОСОБА_1, а в постанові зазначено «ОСОБА_4», тобто відповідачем не встановлена особа правопорушника.

Відповідно до п. 24 Постанови ПВСУ від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Вказаній нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційним Судом України надано офіційне тлумачення в рішенні від 26.05.2015р. № 5-рп/2015.

Конституційний Суд України вирішив, що положення ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також у наведеному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що приписами ст.ст. 33, 245, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ст. 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Разом з тим, відповідач всупереч положенням ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу позивача.

Так, відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідачем взагалі не надано до суду ніяких доказів по справі, що не підтверджують позицію відповідача в порядку ч.2 ст. 71 КАС України.

Згідно ч.2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 4, 8, 11, 94, 159, 160-163, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення АР №716228 від 10.05.2017 року, винесену інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в. м. Краматорську та Слов'янську лейтенантом поліції Шушпановим Дмитром Павловичем відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Краматорського

міського суду О.М. Карпенко