Справа № 826/3670/16
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3670/16 Головуючий у 1-й інстанції: Федорчук А.Б. Суддя-доповідач: Грибан І.О.
У Х В А Л А

Іменем України

13 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

пр-к апелянта ОСОБА_3

пр-к відповідача Власенко І.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Київської міської державної адміністрації, Київської міської ради, треті особи: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА), Приватна фірма «ЧВМ» про зобов'язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ :

Позивач звернулася в суд з позовом в якому просила зобов'язати Київську міську державну адміністрацію винести на засідання найближчої сесії Київської міської ради та розглянути клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки, площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в адміністративних межах м.Києва у порядку та строки, передбачені с.118 Земельного кодексу України та прийняти рішення про надання безоплатно у власність земельної ділянки, площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалене рішення скасувати та ухвалити нове яким зобов'язати Київську міську раду винести та розглянути на засідання найближчої сесії Київської міської ради клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки, площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в адміністративних межах м.Києва у порядку та строки, передбачені с.118 Земельного кодексу України та прийняти рішення про надання безоплатно у власність земельної ділянки, площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до Київської міської ради з клопотанням від 25 грудня 2015 року в порядку статті 118 Земельного кодексу України, в якому просила: прийняти рішення про безоплатну передачу у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, з метою будівництва господарських будівель і споруд для здійснення торгівельної діяльності; прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) листом від 05.02.2016 року за № 057021-08/Б-12916-1423 повідомив позивача про те, що порушене у зверненні питання не може бути розглянуто по суті.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказував, що позовні вимоги про зобов'язання Київську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_5 про надання безоплатно у власність земельної ділянки, є передчасними.

Колегія суддів, надаючи правову оцінку обставинам та встановленим в справі фактам, звертає увагу на те, що в даних правовідносинах спір виник з приводу реалізації позивачем права набуття земельної ділянки у власність.

Пункт «а» частини третьої статті 22 Земельного кодексу України передбачає, що громадянам землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до статті 40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності: для ведення фермерського господарства, для ведення особистого селянського господарства, для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), для індивідуального дачного будівництва, для будівництва індивідуальних гаражів.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України).

Статтею 9 Земельного Кодексу України визначено, що до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території віднесено, зокрема: розпорядження землями територіальної громади міста; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

До повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу (п.«б» ст.9 Земельного кодексу України).

Згідно п.п. 8 п. "б" ч.1 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до п. 2 ст.22 Закону України «Про столицю України -місто-герой Київ» у зв'язку зі здійсненням містом Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право, зокрема, встановлювати порядок утримання та експлуатації об'єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально-культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

Порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності регулюється Тимчасовим порядком передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в м. Києві, яке затверджене рішенням Київської міської ради «Про Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві від 28.02.2013 року №63/9120 (далі - Порядок №63/9120).

Пунктом 4 ст. 20 розд. 7 Прядку №63/9120 визначено, що секретаріат Київської міської ради разом з дорученням (резолюцією) Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київської міської ради у день надходження клопотання або протягом наступного робочого дня надсилає його через приймальню Київської міської ради з земельних питань для опрацювання до Департаменту земельних ресурсів.

При цьому, пп. 3.12 п. 3 Положення про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради віл 19.12.2002 №182/342, передбачено, що Департамент земельних ресурсів є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) готує та подає в установленому порядку проекти рішень Київської міської ради, розпоряджень Київського міського голови, розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а також подає свої висновки з питань: розпорядження землями в межах міста Києва; передачі земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб; надання земельних ділянок в користування, вилучення земельних ділянок; продажу земельних ділянок у власність; викупу земельних ділянок для суспільних потреб міста; звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок; встановлення та зміни межі районів у місті, в порядку, встановленому законодавством України; встановлення сервітуту (права на обмежене користування).

Згідно з ст. 5 розділу 2 та п.п. 1-3 ст. 20 розд. 7 Порядку №63/9120 громадяни, зацікавлені в одержанні земельної ділянки у межах м. Києва для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального гаражного та дачного будівництва чи ведення садівництва, подають безпосередньо до Київської міської ради клопотання про передачу земельної ділянки у власність, а у разі наміру одержати земельну ділянку для зазначених цілей в оренду - клопотання в довільній формі про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

У клопотанні про передачу земельної ділянки у власність, а у разі наміру одержати земельну ділянку в оренду - у клопотанні про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зазначаються цільове призначення ділянки, орієнтовний розмір і місце розташування земельної ділянки (далі - клопотання).

До клопотання додаються, зокрема, графічні матеріали в масштабі не менше 1:2000, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, а саме: витяг з міського земельного кадастру та витяг з містобудівного кадастру.

Пунктом 8 ст.20 розділу 7 Порядку визначено, що Департамент земельних ресурсів за результатами опрацювання клопотання та доданих до нього документів, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою цієї статті, готує проект рішення (протоколу) постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою або проект відмови у наданні такого дозволу, який розглядається комісією відповідно до Положення про постійні комісії Київської міської ради, затвердженого рішенням Київської міської ради, та у строки, встановлені законодавством.

Приписами ч.7 ст.118, ч.3 ст.123 Земельного кодексу України прямо встановлено, що клопотання про надання у власність або користування земельної ділянки розглядається у місячний строк відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, до повноважень якого віднесено передача земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність або користування відповідно ст.122 цього Кодексу, який і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Частинами 2, 4-7 ст.6 Порядку визначено, що постійна комісія Київської міської ради з питань містобудування, архітектури і землекористування (далі - Комісія) протягом 14 робочих днів з дня одержання справи-клопотання розглядає проект висновку та клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою разом з доданими до нього документами.

Приймальня Київради із земельних питань не пізніше наступного робочого дня після отримання підписаного висновку Комісії передає його разом із клопотанням та проектом дозволу на розроблення документації із землеустрою (або відмови в наданні такого дозволу) на розгляд Київському міському голові або заступнику міського голови - секретарю Київради.

Якщо Комісія не погоджується з проектами документів, підготовленими Департаментом земельних ресурсів, то за результатами розгляду Комісія надає витяг з протоколу засідання Комісії, підписаний головою та секретарем Комісії, який разом із справою-клопотанням повертається до Департаменту земельних ресурсів через приймальню Київради із земельних питань для підготовки проекту дозволу на розроблення документації із землеустрою або відмови у наданні дозволу, - відповідно до витягу з протоколу.

На підставі витягу із протоколу засідання Комісії Департамент земельних ресурсів подає через приймальню Київради із земельних питань на розгляд Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київради проект дозволу Київської міської ради на розроблення документації із землеустрою або відмови у наданні дозволу.

Київський міський голова або заступник міського голови - секретар Київради на підставі висновку або витягу з протоколу засідання Комісії підписує дозвіл Київської міської ради на розроблення документації із землеустрою або відмову у наданні такого дозволу.

Згідно з ч.ч. 10-11 ст. 6 Прядку дозвіл Київської міської ради на розроблення документації із землеустрою або відмова в наданні такого дозволу передається до приймальні Київради із земельних питань для видачі зацікавленій особі або уповноваженому нею представнику.

Копія дозволу Київської міської ради на розроблення документації із землеустрою або відмови в наданні такого дозволу, засвідчена печаткою секретаріату Київської міської ради, разом із відповідною справою-клопотанням передається через приймальню Київради із земельних питань до Департаменту земельних ресурсів.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється на підставі дозволу на його розроблення або без такого дозволу у разі якщо зацікавленою особою відповідно до законодавства та цього Порядку набуто право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, крім випадку коли право на земельну ділянку підлягає набуттю на конкурентних засадах (земельних торгах) (ч.1 ст.9 Порядку).

Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з дотриманням вимог законів України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" та "Про адміністративні послуги" погоджується в порядку та органами, встановленими статтею 186-1 Земельного кодексу України (ч.1 ст.10 Порядку).

Земельна ділянка, сформована на підставі розробленого та погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законодавством (ч.1 ст.11 Порядку).

Згідно з ч.1 ст.13 Порядку Після державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та внесення даних про таку документацію із землеустрою до міського земельного кадастру або у разі передачі (надання) земельної ділянки без складання документації із землеустрою (якщо не змінюються межі та цільове призначення земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності територіальної громади міста Києва на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) зацікавлена особа з метою прийняття Київською міською радою рішення про передачу (надання) земельної ділянки в користування (у власність) звертається до державного адміністратора дозвільного центру з заявою на одержання документа дозвільного характеру за формою, встановленою Кабінетом Міністрів України.

Частиною 7 ст. 13 Порядку визначено, що рішення про передачу (надання) земельної ділянки в користування (у власність) або про відмову в передачі (наданні) земельної ділянки приймається Київською міською радою в порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради, з урахуванням особливостей, встановлених цим Порядком, та у строки, встановлені законодавством.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень.

При цьому, рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання її у власність приймають органи, визначені в статті 118 Земельного кодексу України. Їхня бездіяльність не перешкоджає процесу відведення земельної ділянки, оскільки здійснення замовлення на виготовлення проектної документації можливе без отримання дозволу на її виготовлення.

Системний аналіз зазначених вище правових норм вказує на те, що вирішення питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території міста Києва (або складення документації із землеустрою) має здійснюватися безпосередньо Київською міською радою у формі рішення.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 є приватним підприємцем та здійснює свою господарську діяльність з реалізації продуктів харчування на Торгівельному майданчику «Феофанівський», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В позовній заяві позивач, зазначає, що 28.12.2015 року звернулась з клопотанням до Київської міської ради про прийняття рішення про безоплатну передачу у власність земельної ділянки розміром 0,10 га для здійснення торгівельної діяльності, а саме для створення та належної правової реєстрації торгового майданчику ринку.

При цьому, позов обґрунтовано та позовні вимоги заявлено з приводу надання безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

На виконання доручення Київської міської ради від 28.12.2015 №08/Б-12916 Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) розглянуто клопотання позивача та надано відповідь від 05.02.2016 р. №057021 -08/Б-12916-1423, в якій повідомлено позивача, що відповідно до рішень Київської міської ради від 27.11.2003 та від 23.04.2009 №345/1401 спірна земельна ділянка надана в оренду приватній фірмі «ЧВС». Договір оренди продовжено до 26.12.2020. Крім того, зазначалося що заява не містить графічних матеріалів, що унеможливлює розгляд заяви.

Колегія суддів звертає увагу, що позовні вимоги не стосуються оскарження рішення, дії чи бездіяльність Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів щодо порушення процедури розгляду його клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Позовні вимоги заявлено про зобов'язання Київської міської державної адміністрації винести на засідання найближчої сесії Київської міської ради та розглянути клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки та прийняти рішення про надання безоплатно у власність земельної ділянки, площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Тобто, заява з якою позивач звернулася для реалізації своїх прав та вимоги адміністративного позову є різними за змістом. Також, позивач вказує у позовній заяві цільове призначення земельної ділянки, щодо відведення якої просить надати дозвіл на розробку технічної документації, інше від цільового призначення цієї ж ділянки, у заяві, бездіяльність щодо не розгляду якої оскаржується в судовому порядку.

З правового аналізу положень статей 21, 105, 162 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу владних повноважень ( його посадової особи), зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю, оскільки захист інтересів осіб в адміністративному судочинстві має бути спрямований на поновлення прав та інтересів позивача.

Під підставою адміністративного позову слід розуміти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, доводить факт порушення своїх прав, або ймовірність порушення нормативним актом прав у майбутньому.

Відповідно до вимог ч.2 ст.106 КАС України позивач на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати.

Незалежно від підстав позову, визначених позивачем, адміністративні суди перевіряють коло обставин, що можуть слугувати підставами позову, з одного боку - для встановлення обов'язку вчинити певну дію ( наявності права на прийняття рішення), з іншого - на доведення правової заінтересованості особи у виконанні цього обов'язку саме на її користь.

Відповідно до положень ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.3 ст. 11 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв'язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб'єктом владних повноважень порушуються права позивача.

При цьому, позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Втім, право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у ст.6 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов'язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КАС України позивач окрім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову.

Реалізація названого права визначена положеннями статті 137 КАС України, згідно якої позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи.

До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи.

Наразі, позивачем заяви про зміну або уточнення позовних вимог надано не було.

Неправомірність дій та бездіяльність Київської міської ради позивач не оскаржує та будь-яких вимог до вказаного відповідача не заявляє. При цьому, розгляд Київською міською радою питання передачі позивачу земельної ділянки є можливим за дотримання визначеної вище процедури, визначеної Порядком.

По суті зміна позовних вимог викладена позивачем лише у апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ч.3,4 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції може встановити нові обставини, якщо вони не встановлювалися судом першої інстанції у зв'язку із неправильним застосуванням норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтверджених доказами, колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 17.07.2017.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.