Справа № 815/3341/17
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3341/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Рудченко О.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд зобов'язати Головне управління Національної поліції в Одеській області виплатити старшому інспектору сектору кадрового забезпечення Лиманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.11.2016р. по 13.03.2017р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання Постанови Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2017р. у справі №815/6939/16, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області винесено Наказ №513 о/с від 13.03.2017р., яким скасовано пункт наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 15.11.2016р. №1434 о/с в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, заступника начальника відділу Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, та поновлено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді заступника начальника відділу Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 16.11.2016р. Однак, під час поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді заступника начальника відділу Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області відповідачем не вирішено питання щодо виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 07.07.2017р. вхід.№19323/17), наголошуючи, зокрема, що з урахуванням приписів статті 235 Кодексу законів про працю України, рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу приймається органом, який розглядає трудовий спір при винесенні рішення про поновлення на роботі.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що від позивача - ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання (вхід.№ЕП/2652/17 від 13.07.2017р.) про розгляд справи без його участі, а також зважаючи на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 07.11.2015р. №118 о/с, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_1 з 07.11.2015р. призначено на посаду інспектора Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ в порядку переатестування, та присвоєно йому спеціальне звання - «старший лейтенант поліції».

15.11.2016р. Головним управлінням Національної поліції в Одеській області винесено Наказ №1434 о/с, котрим, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 16.11.2016р. звільнено зі служби в поліції з посади заступника начальника відділу Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, за п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", через службову невідповідність.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2017р. у справі №815/6939/16 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1, визнано протиправним та скасовано Наказ ГУНП в Одеській області від 15 листопада 2016року №1434 о/с, в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, заступника начальника відділу Комінтернівського відділу поліції ГУНП в Одеській області за п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність). Поновлено ОСОБА_1 на рівнозначній посаді Комінтернівського відділу поліції ГУНП в Одеській області з 16 листопада 2016року. Допущено негайне виконання постанови в частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді з 16.11.2016року.

Судом з'ясовано, що на виконання Постанови Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2017р. у справі №815/6939/16, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області винесено Наказ №513 о/с від 13.03.2017р., яким скасовано пункт наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 15.11.2016р. №1434 о/с в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, заступника начальника відділу Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, та поновлено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді заступника начальника відділу Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 16.11.2016р.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію", на підставі Наказів Національної поліції України від 02 вересня 2016року №788 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області», та Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16 вересня 2016року №2244 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області», старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду старшого інспектора сектору кадрового забезпечення Лиманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, звільнивши з посади заступника начальника відділу Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Не виплата Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, під час поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді заступника начальника відділу Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, середнього заробітку за час вимушеного прогулу послугувала підставою для звернення позивача до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання Головного управління Національної поліції в Одеській області виплатити старшому інспектору сектору кадрового забезпечення Лиманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.11.2016р. по 13.03.2017р. є обґрунтованими, правомірними, та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, підставою для звернення ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою слугувала не виплата Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, під час поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді заступника начальника відділу Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, середнього заробітку за час вимушеного за період з 16.11.2016р. по 13.03.2017р.

Згідно зі статтею 235 Кодексу законів про працю України (зі змінами та доповненнями) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно зі ст.236 Кодексу законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

При цьому, стаття 236 Кодексу законів про працю України не містить будь-яких застережень відносно того, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо останній не вчинив додаткові дії, що вказують на його бажання щодо поновлення на роботі.

Частиною 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Відповідно до частин 2 та 4 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що правова природа діяльності органів державної виконавчої служби, та її основне призначення полягає саме в примусовому виконанні рішень суду, в тому числі, постанов судів про поновлення на посадах у відносинах публічної служби, які набрали законної сили, що і є підставою для негайного їх виконання. При цьому, добровільне виконання рішення суду боржником є його законодавчо встановленим обов'язком, який не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

Зокрема, як встановлено судом, та зазначено вище, Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2017р. у справі №815/6939/16 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Одеській області від 15 листопада 2016року №1434 о/с, в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, заступника начальника відділу Комінтернівського відділу поліції ГУНП в Одеській області за п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність). Поновлено ОСОБА_1 на рівнозначній посаді Комінтернівського відділу поліції ГУНП в Одеській області з 16 листопада 2016року. Допущено негайне виконання постанови в частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді з 16.11.2016року.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити, що питання щодо стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу Одеським окружним адміністративним судом під час розгляду справи №815/6939/16 не вирішувалось.

Також, з матеріалів справи вбачається, що на виконання Постанови Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2017р. у справі №815/6939/16, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області винесено Наказ №513 о/с від 13.03.2017р., яким скасовано пункт наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 15.11.2016р. №1434 о/с в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, заступника начальника відділу Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, та поновлено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді заступника начальника відділу Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 16.11.2016р.

Відповідно до пункту 6 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016р. №260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Згідно з п.34 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Отже, безперечним є обов'язок роботодавця сплатити незаконно звільненому працівнику як середній заробіток за час вимушеного прогулу, так і середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення.

Відповідно до наявної у матеріалах справи Довідки №978 від 12.07.2017р. про доходи ОСОБА_1, виданої Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, за підписом начальника УФЗБО ГУНП в Одеській області Голубенко Д.І., провідного спеціаліста Алайбової С.М., загальна сума нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 за період вересень-жовтень 2016р. складає 15914,50грн., з яких 5460грн. - за вересень, 10454,50грн. - за жовтень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, відповідно до пункту 2 якого середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

В пункті 6 Постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999року №13 Пленум Верховного Суду України зазначив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Отже, розрахунок грошового забезпечення за час вимушеного прогулу судом здійснено наступним чином: позивач - ОСОБА_1 звільнений з посади 16.11.2016р. Останній день роботи є днем звільнення. Період вимушеного прогулу складає 75 робочих днів, зокрема, у період з 16.11.2016р. по 03.03.2017р. (день ухвалення судом рішення). Два попередні місяці, що передують звільненню - вересень-жовтень 2016року. Кількість робочих днів - 61 (30+31). Грошове забезпечення: 5460грн. (вересень 2016р.) + 10454,50грн. (жовтень 2016р.) = 15914,50грн. : 61 день = 260,89грн./день х 75 днів вимушеного прогулу = 19566,75грн.

Таким чином, беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку щодо наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, та необхідності зобов'язання Головного управління Національної поліції в Одеській області виплатити старшому інспектору сектору кадрового забезпечення Лиманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.11.2016р. по 03.03.2017р. у загальному розмірі 19566,75грн.

Також, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що Постанова Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2017р. у справі №815/6939/16, котра підлягала негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, відповідачем - Головним управлінням Національної поліції в Одеській області виконана лише 13.03.2017р., шляхом прийняття Наказу №513 о/с від 13.03.2017р. щодо поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу Комінтернівського відділу поліції ГУНП в Одеській області з 16 листопада 2016року, суд дійшов висновку щодо наявності у позивача - ОСОБА_1 законодавчо передбаченого права на виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення за період з 03.03.2017р. по 13.03.2017р.

Аналогічний висновок щодо застосування наведених вище норм права міститься у Постанові Верховного Суду України від 23 червня 2015року у справі №21-63а15 (№2а-3138/10/0370), котрий, відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні вказаних законодавчих приписів.

Отже, розрахунок грошового забезпечення на час вимушеного прогулу судом здійснено наступним чином: позивач - ОСОБА_1 звільнений з посади 16.11.2016р. Останній день роботи є днем звільнення. Період затримки виконання судового рішення складає 5 робочих днів, зокрема, у період з 03.03.2017р. по 13.03.2017р. (дата винесення Головним управлінням Національної поліції в Одеській області Наказу №513 о/с від 13.03.2017р. щодо поновлення позивача на посаді). Два попередні місяці, що передують звільненню - вересень-жовтень 2016року. Середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 за період вересень-жовтень 2016року складає 260,89грн., у зв'язку з чим заборгованість Головного управління Національної поліції в Одеській області зі сплати середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду складає 1304,45грн. (5днів х 260,89грн.).

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, загальна сума заборгованості Головного управління Національної поліції в Одеській області перед ОСОБА_1 складає 20871,20грн. (19566,75грн. + 1304,45грн.).

Вищевикладене спростовує твердження відповідача наведені у письмових запереченнях на адміністративний позов.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 правомірні, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, ч.6 ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про зобов'язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.11.2016р. по 13.03.2017р., задовольнити.

2. Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Одеській області виплатити старшому інспектору сектору кадрового забезпечення Лиманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.11.2016р. по 13.03.2017р. у загальному розмірі 20871(двадцять тисяч вісімсот сімдесят одна)грн. 20коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.