Справа № 806/1322/17
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Житомир справа № 806/1322/17

категорія 5.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шимоновича Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної служби України з питань праці в особі управління Держпраці у Житомирській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування,-

встановив:

Державна служба України з питань праці в особі управління Держпраці у Житомирській області звернулось до суду з позовом, у якому просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, а саме:

- зупинити експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки: верстатів каменевідрізних (марка СКО-2) - ф1600, ф 1500; полірувальних верстатів КШМ-320 - 3 од.; кран-балок вантоопідіймальність 5 т - 1 од., 3,2 т - 1 од., 0,5 т - 1 од.; крана козлового 5 т - 1 од.; преса каменокольні (марка П6328Б) - 2 од.;

- зупинити роботи підвищеної небезпеки: монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкцію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; звалювання та розпилювання блоків природного каменю, до усунення порушень, зазначених в акті перевірки від 27.04.2017 № 642/11/0024.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведеної перевірки дотримання відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, виявлені порушення, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, що є підставою для застосування до відповідача заходів реагування.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу в порядку письмового провадження, про що подав відповідну заяву.

Відповідач через канцелярію суду подав письмові заперечення проти позову, у яких зазначив, що з початку виробничої діяльності на підприємстві не було ні одного нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, а також професійного захворювання. Стверджує, що на підприємстві створена і функціонує служба охорони праці, на яку покладено відповідальність за організацію та методичне керівництво всіх питань щодо охорони праці та промислової безпеки. На переконання відповідача, відсутність дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки не можна кваліфікувати як загрозу для людського життя, так як в даній ситуації відсутній прямий причинний зв'язок між працівниками і обладнанням, яке вони експлуатують. Також, відповідач подала заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-ХІІ, зі змінами і доповненнями, визначено основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров'я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні (далі - Закон № 2694-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 2694-ХІІ, державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 N 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За змістом пункту 7 Положення про Державну службу України з питань праці, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до статті 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій

Встановлено, що на підставі наказу № 724 від 24.04.2017 та направлення №642/11 від 27.04.2017, посадовою особою управління Держпраці у Житомирській області проведено планову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, а також ведення робіт, пов'язаних з використанням та переробкою мінеральної сировини, за результатами якої складено акт №642/11/0024 від 27.04.2017.

Указаним актом зафіксовано наступні порушення:

- статті 21 Закону 2694-ХІІ - відсутній дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкцію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; звалювання та розпилювання блоків природного каменю, що є порушенням пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 110 "Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки";

- статті 21 Закону 2694-ХІІ - відсутній дозвіл на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки: верстатів каменевідрізних (марка СКО-2) - ф1600, ф 1500; полірувальних верстатів КШМ-320 - 3 од.; кран-балок вантоопідіймальність 5 т - 1 од., 3,2 т - 1 од., 0,5 т - 1 од.; крана козлового 5 т - 1 од.; преса каменокольні (марка П6328Б) - 2 од., що є порушенням пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 110 "Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки";

- статті 13 Закону 2694-ХІІ - вантажопідіймальний кран (козловий) не обладнаний обмежником робочих рухів (кінцевим вимикачем) 5т-1од. для автоматичної зупинки механізму підіймання в крайніх верхньому положенні, що є порушенням п. 4.11.1 НПАОП 0.00-1.01-07 "Правила будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів".

У зв'язку із виявленням порушень, указаних у пунктах 1, 2, 3 акту перевірки, позивачем попереджено відповідача про необхідність негайного зупинення робіт (виробництва): монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкцію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; звалювання та розпилювання блоків природного каменю.

У зв'язку із виявленням порушень, указаних у пунктах 2, 3 акту перевірки, позивачем попереджено відповідача про необхідність негайного зупинення експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки: верстатів каменевідрізних (марка СКО-2) - ф1600, ф 1500; полірувальних верстатів КШМ-320 - 3 од.; кран-балок вантоопідіймальність 5 т - 1 од., 3,2 т - 1 од., 0,5 т - 1 од.; крана козлового 5 т - 1 од.; преса каменокольні (марка П6328Б) - 2 од.

Згідно зі частиною першою статті 4 Закону № 2694-XII, державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

Пунктом 7 статті 7 Закону № 877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до абзацу 1 частини п'ятої статті 4 Закону № 877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки: порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників; порушень вимог Кодексу України про надра; відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; непроведення у встановленому порядку та в терміни технічного огляду, випробування або експертного обстеження машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки; виникнення нещасного випадку зі смертельним або тяжким наслідком, групового нещасного випадку. У разі виявлення факту перевищення допустимих норм технологічного навантаження виробничого об'єкта (окремого виробництва, машин і механізмів) або якщо дійсний рівень технологічного навантаження створює загрозу життю працівників, уникнути чого можливо за рахунок його зниження, роботи такого об'єкта (виробництво, експлуатація машин і механізмів) можуть бути обмежені до допустимого безпечного рівня (пункт 2.26 Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженого наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11.08.2011 N 826).

Загроза життю та здоров'ю працівників, згідно із пунктом 1.4 указаного Положення, - виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об'єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що відсутність дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію обладнання не можна кваліфікувати як загрозу для людського життя, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 2694-XII, роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Згідно зі частиною третьою статті 21 Закону № 2694-XII, роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб'єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов'язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Відповідно до пункту 6 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1107 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Постанова № 1107), дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається:

роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3;

виробникові або постачальникові машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки (далі - виробник або постачальник) - на застосування машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3.

Пунктом 2 Постанови № 1107 визначено, що дія цього Порядку не поширюється на державні аварійно-рятувальні служби та їх формування, які в установленому порядку пройшли атестацію, а також на органи військового управління, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації Збройних Сил, інші військові формування, які утворені відповідно до законів та в яких до виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки не залучаються наймані працівники.

Отже, відповідач повинен дотримуватися умов указаного Порядку, відтак, виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатація відповідного обладнання можлива виключно після отримання дозволів, передбачених Законом № 2694-XII та Постановою № 1107.

У свою чергу відсутність відповідних дозволів стверджує про допущення відповідачем порушення вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю і здоров'ю працівників.

Відповідачем доказів щодо усунення порушень, зазначених у акті перевірки управління Держпраці у Житомирській області від 27.04.2017 № 642/11/0024 суду надано не було.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що під час проведеної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 виявлено порушення вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю і здоров'ю працівників, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Застосувати до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю), а саме:

- зупинити експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки: верстатів каменевідрізних (марка СКО-2) - ф1600, ф 1500; полірувальних верстатів КШМ-320 - 3 од.; кран-балок вантоопідіймальність 5 т - 1 од., 3,2 т - 1 од., 0,5 т - 1 од.; крана козлового 5 т - 1 од.; преса каменокольні (марка П6328Б) - 2 од.;

- зупинити роботи підвищеної небезпеки: монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкцію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; звалювання та розпилювання блоків природного каменю, до усунення порушень, зазначених в акті перевірки від 27.04.2017 № 642/11/0024.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович