Справа № 361/4060/17
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/4060/17
провадження № 2-а/361/449/17
Постанова
Іменем України

19 липня 2017 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С., розглянувши у приміщенні Броварського міськрайонного суду Київської області в порядку скороченого провадження, відповідно до ст. 183-2 КАС України, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними та зобов`язати здійснити перерахунок пенсії інваліду ЧАЕС,

у с т а н о в и в:
В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними та зобов`язати здійснити перерахунок пенсії інваліду ЧАЕС.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Внаслідок виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС отримав 2-гу групу інвалідності, отримує пенсію, призначену за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З 01 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено проведення перерахунку пенсій особам, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1990 роках та визнані інвалідами.

Відповідно до п. 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого вказаною постановою, за бажанням осіб пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильській катастрофи, можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Позивач звернувся до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про перерахунок пенсії, виходячи із заробітної плати в сумі 2 688,74 крб., отриману за роботу в зоні відчуження за листопад 1986р.

Однак, йому було відмовлено у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що позивачем не надано первинних документів, які підтверджують виплату сум заробітної плати.

Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційні права на пенсійне забезпечення.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати протиправними дії Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, виходячи із заробітної плати в сумі 2 688,74 крб., одержану за роботу в зоні відчуження с. Розсоха, м. Чорнобиль за період з 01.11.1986р. по 27.11.1986р., зобов`язати Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, виходячи із заробітної плати в сумі 2 688,74 крб., одержану за роботу в зоні відчуження с. Розсоха, м. Чорнобиль за період з 01.11.1986р. по 27.11.1986р., починаючи з 01 січня 2017 року з урахуванням уже проведених виплат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

17 липня 2017 року до суду надійшло заперечення від Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на адміністративний позов, в якому відповідач зазначав, що відповідно до вимог ст. 15 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС» № 796- XII.

Згідно зі ст. 54 Закону № 796-XII, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Відповідно до частини першої ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІУ), перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок), зі змінами затвердженими постановою правління ПФУ № 13-1. За змістом підпункту «в» пункту 7 Порядку, заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 01 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в Порядку).

Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією чи перерахунком. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств або архівними установами (п. 17 Порядку).

Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Посилаючись на викладене, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення, інвалід ІІ групи, захворювання якого пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, приймав участь в заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та знаходився в 30-км зоні відчуження - с. Розсоха - м. Чорнобиль з 23.10.1986р. по 27.11.1986р. як військовослужбовець військової частини № НОМЕР_1 в званні майора.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Броварському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та одержує пенсію відповідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та на підставі Постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2014р., виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження за листопад 1986 року в сумі 1 117,29 крб.

Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, а також встановлені постановою Броварського міськрайонного суду від 18.08.2014р. та, в силу ст.71 КАС України, не потребують доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст.ст. 21, 22 Конституції України передбачено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону № 796-ХІІ, видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями.

За правилами ч. 1 ст. 54 Закону № 796-ХІІ, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Частиною 7 ст. 54 Закону № 796-ХІІ встановлено, що порядок обчислення пенсії з інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону № 796-ХІІ пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

У зв`язку з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності з 1 січня 2012 року, у позивача виникло право на перерахунок пенсії, відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого даною постановою.

З матеріалів справи вбачається, що 05 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі вищезазначених норм законодавства, враховуючи заробітну плату в сумі 2 688,74 крб., отриману за роботу в зоні відчуження за листопад 1986року.

Листом від 12 січня 2017 року № 15/К-01 відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії з посиланням на неподання первинних документів, які б підтверджували нарахування та виплату вказаних сум.

На думку суду вказана відмова є неправомірною з огляду на наступне.

Листом Міністерства праці і соціальної політики України від 13.04.2001р. № 03-3/1652-018-21 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» було розсекречено ряд нормативно-правових актів урядів СРСР та УРСР. Серед розсекречених в тому числі і Постанова ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 7 травня 1986р. №524-156, Розпорядженням РМ СРСР №1512-р від 24.06.1986 року, від 17 червня 1986 р. № 207-7.

Заробітна плата була нарахована та виплачена без урахування всіх тарифних ставок, премії та доплат, які були встановлені нормативно-правовими актами СРСР та УРСР, розрахунок заробітної плати за час роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС був проведений невірно, оскільки не були використані нормативні документи з грифом «таємно» і для «службового використання», що передбачають оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 3-й, 2-й, 1-й зоні небезпеки відповідно в чотирьох, трьох, двохкратному розмірі понад збережену заробітну плату, встановлену по основному місцю роботи, а також оплату праці за роботу у вихідні дні в подвійному розмірі.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР №964 від 17 травня 1986 року голові Урядової комісії надано право виплачувати працівникам одноразову винагороду за виконання особливо важливих і відповідальних робіт в залежності від небезпеки їх проведення в розмірі до 1000 крб.

Відповідно до підпункту 3 п.1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 (порядок виплати премії визначено Розпорядженням РМ СРСР №1512-р від 24.06.1986 року) запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб.

Радою Міністрів УРСР і Української республіканської ради профспілок № 207-7 від 10.06.1986р. передбачено виплату добових у розмірі 3 крб. 50 коп., а також забезпечення військовослужбовців безкоштовним гарячим 3 разовим харчуванням (із розрахунку 2,85 крб. на добу).

За період з 01.11.1986р. 27.11.1986р. позивачу ОСОБА_1 додатково повинно бути доплачено 171,45 крб. добових та на харчування.

Згідно листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.92 р. № 09-3751, якщо підприємством було невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії.

У разі коли підприємством, установою, організацією було неправильно проведено оплату праці осіб, які в період 1986 - 1990 р. р. брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в даний час підприємство, установа, організація повинні провести перерахунок заробітної плати згідно з чинним законодавством, що передбачено листом Міністерства праці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.1992 року № 09-3751.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Ст. 15 Закону № 796-ХІІ визначено, що видача довідок про заробіток за роботи (службу) в зоні відчуження, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами за основним місцем роботи працівників того часу.

Якщо розрахунки не було проведено своєчасно, донарахування провадяться при наявності табеля робочого часу (в оригіналі) за період роботи в зоні відчуження, завіреного підприємством, установою чи організацією, що відповідали за проведення конкретних робіт в зоні відчуження, чи іншого документу первинного бухгалтерського обліку, складеного у рік виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» право працівника на належну заробітну плату кореспондує обов`язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат.

Вищий адміністративний суд у своєму рішенні від 18.02.2015р. у справі К/800/1607/15 дійшов висновку, що перерахунок заробітної плати за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС необхідно проводити на підставі постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок №207-7 від 10 червня 1986 року та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням нормативно-правових актів, розсекречених після 1986 року, оскільки право особи на заробітну плату у підвищеному розмірі, за період її роботи у зоні відчуження, гарантоване державою шляхом видання вказаних документів.

Постановою Броваського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2014р. у справі 361/5999/2014-а встановлено, що наказом №165 від 16.07.1987 року позивач ОСОБА_1 був виключений із списків особового складу частини № НОМЕР_1 і відряджений на основі наказу НВВ МВС СРСР по УРСР та МРСР №50 о/с від 13.07.1987р. у військову частину № НОМЕР_2 з 16.07.1987р. В історичній довідці військова частина № НОМЕР_2 перейменована у військову частину № НОМЕР_3 , документи по особовому складу в/ч передані до Центрального архіву.

З наведеного вбачається, що позивач ОСОБА_1 з незалежних від нього причин не мав змоги надати до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області довідку про одержану заробітну плату (грошове забезпечення) з військової частини.

З огляду на наведене суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4. ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Оскільки позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою 05 січня 2017 року, то перерахунок у даному випадку необхідно провести з 01 січня 2017 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведені відповідачем заперечення по суті даного позову є необґрунтованими жодними доказами, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 86, 99, 100, 159 - 163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:
Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, виходячи із заробітної плати в сумі 2 688,74 крб., одержану за роботу в зоні відчуження с. Розсоха, м. Чорнобиль за період з 01.11.1986р. по 27.11.1986р.

Зобов`язати Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, виходячи із заробітної плати в сумі 2 688,74 крб., одержану за роботу в зоні відчуження с. Розсоха, м. Чорнобиль за період з 01.11.1986р. по 27.11.1986р., починаючи з 01 січня 2017 року з урахуванням уже проведених виплат.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сердинський В. С.