Справа № 766/4851/16-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 766/4851/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Котьо І.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів : Димерлія О.О.,

Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції на додаткову постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти батальйону УПП м. Херсона Лисенка Антона Валентиновича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

09.06.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти батальйону УПП м. Херсона Лисенка Антона Валентиновича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 059255 від 08.06.2016 року та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.06.2016 року позов ОСОБА_2 залишено без руху через несплату позивачем судового збору.

24.06.2017 року ОСОБА_2 сплатив судовий збір, на виконання вказаної ухвали, та подав клопотання при винесенні судового рішення по справі вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2017 року позов задоволено частково. Визнано незаконною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 08.06.2016 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП. В частині вимог позивача щодо закриття справи про адміністративне правопорушення - відмовлено.

Додатковою постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.03.2017 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 551,2 грн.

Не погоджуючись з додатковою постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.03.2017 року, Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції 07.04.2017 року подало апеляційну скаргу на вказану додаткову постанову.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення судовий збір не справляється на підставі ч.4 ст.288 КАС України, у зв'язку з чим в Управління відсутній обов'язок щодо відшкодування на користь позивача понесених останнім судових витрат.

Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції вважає, що оскільки позивач не повинен був сплачувати судовий збір, то сплачений ним судовий збір підлягає поверненню Державною казначейською службою України, як помилково сплачений. На підставі вказаного, апелянтом ставиться питання про скасування додаткової постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 16.03.2017 року та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 повністю.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, ОСОБА_2 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а тому, на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд першої інстанції, приймаючи додаткову постанову та стягуючи сплачений позивачем судовий збір з Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції, виходив з приписів ст. 94 КАС України, якою передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Зокрема, Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

За статтями 1, 2 цього Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України».

Частиною четвертою статті 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Визначальним у цій нормі є припис про те, що у разі незгоди і оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення особа, яка її оскаржила, не обтяжується обов'язком сплачувати платіж, який належить сплачувати на загальних підставах.

Згідно ст.ст. 3, 5 Закону України «Про судовий збір» особи, які оскаржують постанову у справі про адміністративне правопорушення, не віднесені до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об'єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Проте, положення ч.4 ст.288 КУпАП не вступають в колізію з положеннями ст.5 Закону України «Про судовий збір», якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло осіб і коло вимог, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним.

Закон України «Про судовий збір» не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям цього Закону (п.1 ч.3 ст.10 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, норми ч.4 ст.288 КУпАП є спеціальними порівняно з нормами Закону України «Про судовий збір», а тому за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом України «Про судовий збір».

Більше того, колегія суддів наголошує, що Верховний Суд України у постанові від 13.12.2016 року по справі № 306/17/16-а сформулював правовий висновок, відповідно до якого у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, статей 2, 3, 4 Закону № 3674-VI позивач звільняється від сплати судового збору. КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-1 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, ОСОБА_2, при зверненні до суду з цим позовом, був звільнений від сплати судового збору на підставі ч.4 ст.288 КУпАП.

Проте, апеляційний суд встановив, що згідно квитанції №16 від 24.06.2016 року, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн. на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 13.06.2016 року про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З вказаного слідує висновок, що позивач вніс судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом, що є підставою для звернення його до суду першої інстанції з відповідною заявою про повернення судового збору, за наслідком розгляду якої суд першої інстанції виносить відповідну ухвалу.

Колегія суддів апеляційної інстанції не ставить під сумнів право ОСОБА_2 на повернення надміру сплаченого судового збору, проте вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи додаткову постанову, діяв з порушенням норм процесуального права.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає додаткову постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16.03.2017 року про стягнення з відповідача судових витрат, що складаються виключно з судового збору, такою, що суперечить чинному законодавству, а відтак вказана постанова підлягає скасуванню.

При цьому, колегія суддів зазначає, що апелянт у своїй апеляційній скарзі просить суд скасувати додаткову постанову та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

Проте, при винесенні додаткової постанови суд лише вирішив питання про розподіл судових витрат, а тому в межах перегляду додаткової постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 16.03.2017 року апеляційний суд позбавлений права надавати оцінку позовним вимогам ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 059255 від 08.06.2016 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постановлене судове рішення, на підставі ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 168, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Додаткову постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16 березня 2017 року скасувати, прийнявши нову додаткову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції на його користь сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко