Справа № 820/2053/17
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

19 липня 2017 р. 12:58 год. справа №820/2053/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Біленського О.О.

при секретарі судового засідання Король Д.О.

за участю:

представника позивача - Новосельцев В.І.,

представника відповідача - Стріжков А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКД-Трейд" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХКД-Трейд" (далі - ТОВ "ХКД-Трейд") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення від 08.09.2016 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що висновки контролюючого органу щодо фіктивної діяльності постачальників ТОВ «ХКД-Трейд» на підставі зазначеної в Акті перевірки № 489/20-40-14-03-08/34859931 від 25.08.2016 року податкової інформації, є такими, що ґрунтуються на припущеннях, оскільки зазначена податкова інформація отримана не в результаті проведення документальних виїзних чи інших перевірок, а взята із звітів ТОВ «Рейлтек»; ТОВ «Скопас»; ТОВ «Техпромсталь»; МПП «АТОС», що не виключає здійснення вказаними суб'єктами господарювання відвантаження ТОВ «ХКД-Трейд» товарів без їх відображення у бухгалтерському та податковому обліку. Не виключається також й придбання товарів та користування матеріальними і трудовими ресурсами без оформлення документів у порядку, встановленому законом. З огляду на викладене, позивач вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав на підставі викладених у позові фактів та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у запереченнях на адміністративний позов та у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на матеріали перевірки та вказав, що висновки акту перевірки є правомірними та оскаржуване податкове повідомлення - рішення є таким, що прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, встановив наступне.

Згідно п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

З наявних матеріалів справи вбачається, що на підставі направлень від 28.07.2016 №4330, №4331, №4332, №4333 виданих Головним управлінням ДФС у Харківській області, керуючись п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.75, ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового Кодексу України, відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних документальних перевірок суб'єктів господарювання, наказів ГУ ДФС у Харківській області від 15.07.2016 №1878 та від 05.08.2016 №2043, в період з 28.07.2016 року по 17.08.2016 року проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю „ХКД-Трейд", податковий номер 34859931 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.03.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.03.2016 відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами перевірки складено акт №489/20-40-14-03-08/34859931 від 25.08.2016 року "Про результати планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю „ХКД-Трейд" (податковий номер 34859931) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.03.2016 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.03.2016 року", яким встановлено порушення п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України, завищено доходи визначені відповідно до даних фінансової звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку за 2015 рік на суму 6667045 грн., завищено витрати, визначені відповідно до даних фінансової звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку за 2015 рік на суму 6502500 грн., занижено податок на прибуток на загальну суму 639801 грн.; п.185.1 ст.185 та п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.201.1, абзацу першого п.201.7 і абзацу першого п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, завищено податкові зобов'язання на суму 1333409 грн., завищено податковий кредит на суму 1300500 грн., занижено податок на додану вартість на загальну суму 719277 грн.

На підставі зазначеного Акту перевірки ГУ ДФС у Харківській області були прийняті податкове повідомлення-рішення від 08 вересня 2016 року № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 959701,50 грн., податкове повідомлення-рішення від 08 вересня 2016 року № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем на додану вартість на загальну суму 1066333,50 грн. та податкове повідомлення - рішення від 08 вересня 2016 року № про зменшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 333 409 грн. та зменшення податкового кредиту на суму 1 300 500 грн.

Позивач не погодився з прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями та оскаржив їх в адміністративному порядку, подавши 23.09.2016 року скаргу за вих. № 1/23092016 до Державної фіскальної служби України.

Рішенням №21686/6/99-99-11-01-01-25 від 06.10.2016 р. Державною фіскальною службою України продовжено строк розгляду скарги № 1/23092016 від 23.09.2016 року до 25.11.2016 року включно.

Відповідно до рішення про результати розгляду скарги № 25002/6/99-99-11-01-01-25 від 21.11.2016 Державною фіскальною службою України скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 08.09.2016 № в частині зменшення ТОВ «ХКД-Трейд» податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинах з МПП «Атос» та в частині зменшення податкових зобов'язань з ПДВ по реалізації товарів/послуг, придбаних у МПП «Атос», податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 08.09.2016 № в частині визначеного грошового зобов'язання по операціях за період 2015 рік та I квартал 2016 року, щодо яких підтверджено здійснення оплати скаржником на користь ТОВ «Рейлтек», ТОВ «Скопас», ТОВ «Техпромсталь» і не встановлено наявність дебіторської заборгованості за 2015 рік та I квартал 2016 року і у відповідній частині штрафні санкції, а також, застосовані штрафні санкції за 2015 рік, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення та податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 08.09.2016 № залишено без змін, а скаргу - частково задоволено.

Отже, за наслідками адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення від 08 вересня 2016 року № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем на додану вартість на загальну суму 1 066 333,50 грн. залишено без змін та правомірність його винесення є предметом позову в межах даної справи.

З Акту перевірки № 489/20-40-14-03-08/34859931 від 25.08.2016 року вбачається, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем на додану вартість на загальну суму 1066333,50 грн., стала податкова інформація, аналіз якої призвів ГУ ДФС у Харківській області до висновків про фізичну неможливість здійснення господарських операцій з ТОВ «Рейлтек», ТОВ «Скопас», ТОВ «Техпромсталь», МПП «АТОС» .

Судом встановлено, що відповідно до договору поставки від 01.10.2015 року б/н Товариства з обмеженою відповідальністю „Рейлтек" (надалі іменується „Постачальник") з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю „ХКД-Трейд" (надалі іменується „Покупець") уклали цей Договір поставки.

Зазначений договір зі сторони постачальника підписано керівником ТОВ „Рейлтек" Пелих Ю.В. та завірено печаткою, зі сторони Покупця підписано керівником ТОВ „ХКД-Трейд" Сусойкіним В.А. та завірено печаткою.

На виконання умов вищевказаного договору від 01 жовтня 2015 року б/н ТОВ „Рейлтек" на адресу ТОВ „ХКД-Трейд" надано видаткові накладні, вартість отриманих товарів згідно даних бухгалтерського обліку до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування або фінансового результату до оподаткування, віднесено у наступному розмірі: за 2015 рік в сумі 2581639 грн.; за 1 квартал 2016 року 176204 грн.

Згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ „ХКД-Трейд" вказані операції з придбання товару відображені наступними бухгалтерськими проводками: Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" - Кт 311 „Поточні рахунки в національній валюті"; Дт 28 „Товари на складі" - Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками"; Дт 644 „Податковий кредит" - Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками"; Дт 902 „Собівартість реалізованого товару" - Кт 28 „Товари на складі".

За перевіряємий період підприємством ТОВ „ХКД-Трейд" надано до перевірки податкові накладні по контрагенту-постачальнику ТОВ „Рейлтек" (податковий номер 39595099) у повному обсязі. Податкові накладні на загальну суму 3309411,30 грн., в тому числі ПДВ на суму 551568,55 грн., по контрагенту ТОВ „Рейлтек" включені до реєстрів отриманих податкових накладних та згідно з Додатком 5 „Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)" до податкових декларацій по податку на додану вартість.

Згідно виписок банку розрахунки між підприємствами ТОВ „ХКД-Трейд" та ТОВ „Рейлтек" проводились у безготівковій формі. Станом на 31.03.2016 року дебіторська або кредиторська заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ „Рейлтек" відсутня.

Також судом встановлено, що Відповідно до договору поставки від 11.01.2016 року №11/01-16 Товариства з обмеженою відповідальністю „Скопас" з однієї сторони, та Товариства з обмеженою відповідальністю „ХКД-Грейд", з другої сторони, уклали цей Договір поставки.

Вартість вищезазначених товарів згідно даних бухгалтерського обліку до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування або фінансового результату до оподаткування віднесено у наступному розмірі - за 1 квартал 2016 року 843529 грн.

Згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ „ХКД-Трейд" вказані операції з придбання товару відображені наступними бухгалтерськими проводками: Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" - Кт 311 „Поточні рахунки в національній валюті"; Дт 28 „Товари на складі" - Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками"; Дт 644 „Податковий кредит" - Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками"; Дт 902 „Собівартість реалізованого товару" - Кт 28 „Товари на складі".

За перевіряємий період підприємством ТОВ „ХКД-Трейд" надано до перевірки податкові накладні по контрагенту-постачальнику ТОВ „Скопас". Податкові накладні на загальну суму 1012234,86 грн., в тому числі ПДВ на суму 168705,81 грн., по контрагенту ТОВ „Скопас" включені до реєстрів отриманих податкових накладних та згідно з Додатком 5 „Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)" до податкових декларацій по податку на додану вартість.

Згідно виписок банку розрахунки між підприємствами ТОВ „ХКД-Трейд" та ТОВ „Скопас" проводились у безготівковій формі. Станом на 31.03.2016 року дебіторська або кредиторська заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ „Скопас" відсутня.

Відповідно до договору поставки від 28.12.2015 року №28/12-15 Товариства з обмеженою відповідальністю „Техпромсталь" з однієї сторони, та Товариства з обмеженою відповідальністю „ХКД-Трейд" з другої сторони, уклали цей Договір поставки.

Вартість вищезазначених товарів згідно даних бухгалтерського обліку до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування або фінансового результату до оподаткування віднесено у наступному розмірі за 1 квартал 2016 року 117620 грн.

Згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ „ХКД-Трейд" вказані операції з придбання товару відображені наступними бухгалтерськими проводками: Дт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками" - Кт 311 „Поточні рахунки в національній валюті"; Дт 28 „Товари на складі" - Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками"; Дт 644 „Податковий кредит" - Кт 631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками"; Дт 902 „Собівартість реалізованого товару" - Кт 28 „Товари на складі".

За перевіряємий період підприємством ТОВ „ХКД-Трейд" надано до перевірки податкові накладні по контрагенту-постачальнику ТОВ „Техпромсталь". Податкові накладні на загальну суму 141143,64 грн., в тому числі ПДВ на суму 23523,94 грн., по контрагенту ТОВ „Техпромсталь" включені до реєстрів отриманих податкових накладних та згідно з Додатком 5 „Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)" до податкових декларацій по податку на додану вартість.

Згідно виписок банку розрахунки між підприємствами ТОВ „ХКД-Трейд" та ТОВ „Техпромсталь" проводились у безготівковій формі. Станом на 31.03.2016 року дебіторська або кредиторська заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ „Техпромсталь" відсутня.

Також встановлено взаємовідносини ТОВ «ХКД - Трейд» з МПП «Атос», а саме укладено договір від 04.01.2011 №401/25 та додаткову угоду від 05.12.2013 до договору, від 31.01.2014 №03/01-ХТ та додаткову угоду від 30.12.2014 до договору.

На виконання умов вищевказаних договорів від 04.01.2011 №401/25 та від 31.01.2014 №03/01-ХТ МПП «Атос» на адресу ТОВ «ХКД-Трейд» надано видаткові накладні за період березень, квітень, липень, серпень 2015 року на загальну суму 6502500,3 грн. ПДВ 1300500,06 грн.

Згідно з даними бухгалтерського обліку ТОВ «ХКД -Трейд» вказані операції з придбання товару відображені наступними бухгалтерськими проводками: Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - Кт 311 «Поточні рахунки в національній валюті»; Дт 28 «Товари на складі» - Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»; Дт 644 «Податковий кредит» - Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»; Дт 902 «Собівартість реалізованого товару» - Кт 28 «Товари на складі».

Станом на 31.03.2016 дебіторська або кредиторська заборгованість по взаємовідносинам з МПП «АТОС» відсутня.

Судом встановлено, що ТОВ «ХКД-Трейд», у періоді що перевірявся, використовувало власний автомобільний транспорт у кількості 2-х одиниць для технологічних потреб, а саме: для доставки товарів від постачальників, а також для перевезення товарів до відділень ТОВ «Нова пошта» та інших логістичних компаній з метою подальшої їх відправки до покупців. При цьому, перевезення здійснюється не закріпленими за автомобілями водіями, яких немає у штатному розписі ТОВ «ХКД-Трейд», а менеджерами, посадові інструкції яких містять відповідні зобов'язання щодо керування автотранспортом, і які мають посвідчення водія. Автомобільний транспорт ТОВ «ХКД-Трейд» в якості палива використовує скраплений газ, що виключає його викрадення. Починаючи з 14.08.2011 року скасовано обов'язковість застосування подорожних листів в рамках документального оформлення автомобільних перевезень, оскільки відповідно до Закону України від 05.07.2011 р. № 3565Л/І «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» у текстах законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух», «Про міліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення вилучено посилання на подорожні листи будь-яких автотранспортних засобів. Одночасно з цим, при перевезеннях вантажів, які здійснюються не на договірних засадах, а для власних потреб (у тому числі технологічних перевезень), перевізник не зобов'язаний використовувати товарно-транспортні накладні (ТТН), а оскільки ТТН не містять необхідної кількості рядків для зазначення усієї номенклатури товару, ТОВ «ХКД-Трейд» використовує видаткові накладні, які підтверджують право власності на вантаж, що перевозиться.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відсутність у ТОВ «ХКД-Трейд» товарно-транспортної документації (подорожніх листів, ТТН) не може слугувати безперечною підставою для висновку податкового органу про неможливість здійснення поставок товарів від ТОВ «Рейлтек», ТОВ «Скопас», ТОВ «Техпромсталь», МПП «Атос».

Інформації про визнання недійсними договорів між ТОВ «ХКД-Трейд» та ТОВ «Рейлтек», ТОВ «Скопас», ТОВ «Техпромсталь», МПП «Атос» в акті перевірки не наведено. Вказані договори в судових органах недійсними не визнавались та є реально укладеними.

Судом встановлено, що ТМЦ, які були придбані позивачем у вказаних контрагентів, були в подальшому реалізовані, про подальший рух товару в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, на підставі податкових накладних, що засвідчують факт отримання підприємством ТМЦ, ТОВ «ХКД-Трейд» мало право на нарахування податкового кредиту по отриманим ТМЦ, оскільки їх отримано для ведення господарської діяльності.

Окрім цього, в абзаці першому сторінки 105 Акту перевірки № 489/20-40-14-03-08/34859931 від 25.08.2016 року зазначено, що все майно, яке знаходиться на території підприємства, обліковується на балансі підприємства. Безхазяйного майна не виявлено (п. 3.8). Тобто, дані синтетичного обліку активів ТОВ «ХКД-Трейд», який формується на підставі первинних бухгалтерських документів, відповідають даним аналітичного обліку цих активів, який підтверджується даними інвентаризації, проведеної у ході перевірки.

Отже перевіркою не виявлено як фактів бездокументарного придбання ТОВ «ХКД-Трейд» товарів, так і безтоварного оформлення первинних документів при придбанні майна. Крім того, з матеріалів перевірки вбачається, що укладені з ТОВ «Рейлтек», ТОВ «Скопас», ТОВ «Техпромсталь», МПП «АТОС» договори стосувалися товарів, поставка та продаж яких є господарською діяльністю ТОВ «ХКД-Трейд». Придбані за вказаними договорами товари безпосередньо впливали на результати діяльності позивача та були направлені на отримання доходу.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що в ході проведення перевірки було встановлено відсутність оригіналів бухгалтерських документів по контрагентам-постачальникам ТОВ „Рейлтєк" (податковий номер 39595099. м. Харків), ТОВ „Скопас" (податковий номер 39324307, м. Харків) та ТОВ „Техпромсталь" (податковий номер 30137324, м. Харків).

Керівнику підприємства було надано лист ТУ ДФС у Харківській області від 09.08.2016 року №4561/10/20-40-14-03-17 щодо забезпечення надання посадовим особам ТУ ДФС у Харківській області за період з 01.01.2013 року по 31.03.2016 року оригіналів документів по вищезазначеним взаємовідносинам, який отримано 09.08.2016 року директором ТОВ „ХКД- Трейд" Євдокимовим М.М.

В усній формі та листом підприємства ТОВ „ХКД-Трейд" від 10.08.2016 №62 повідомлено, що документи по взаємовідносинам з ТОВ „Рейлтек" (податковий номер 39595099), ТОВ „Скопає" (податковий номер 39324307) та ТОВ „Техпромсталь" (податковий номер 30137324) вилучено слідчим відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області згідно Постанови про витребування документів від 17.02.2016 року.

Поряд з тим, відповідно до Постанови Служби безпеки України про витребування документів від 17.02.2016 року постановлено витребувати у службових осіб ТОВ „ХКД-Трейд" ) засвідчені належним чином копії документів ТОВ „ХКД-Трейд'' по взаємовідносинам ТОВ „Рейлтек" (податковий номер 39595099), ТОВ „Скопас" (податковий номер 39324307) та ТОВ „Техпромсталь" (податковий номер 30137324).

Керівнику підприємства було надано лист ТУ ДФС у Харківській області від 17.08.2016 року №4763/10/20-40-14-03-17 щодо забезпечення на підставі п.20.1 ст. 20, п.44.1 ,п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ, зі змінами та доповненнями, надання посадовим особам ТУ ДФС у Харківській області за період з 01.01.2013 року по 31.03.2016 року оригіналів документів по взаємовідносинам з ТОВ „Рейлтек" (податковий номер 39595099), ТОВ „Скопас" (податковий номер 39324307) та ТОВ „Техпромсталь" (податковий номер 30137324) в повному обсязі, який отримано 17.08.2016 року директором ТОВ „ХКД-Трейд" Євдокимовим М.М.

Однак, в ході проведення перевірки та на час її закінчення посадовим особам ТУ ДФС у Харківській області оригинали документів по взаємовідносинам з ТОВ „Рейлтек" (податковий номер 39595099), ТОВ „Скопас" (податковий номер 39324307) та ТОВ „Техпромсталь" (податковий номер 30137324) не надано.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п.85.9 ст.85 Податкового кодексу України, у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів. Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу. У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Однак, під час розгляду справи, судом не встановлено факту направлення письмового запиту контролюючим органом щодо надання для проведення перевірки контролюючому органу копій зазначених документів або забезпечення доступу до перевірки таких документів.

Згідно з положеннями ст.83 Податкового кодексу України встановлений виключний перелік матеріалів, які є підставами для висновків під час проведення перевірок. Так, ними можуть бути документи, визначені цим Кодексом, податкова інформація, експертні висновки, судові рішення, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно до п.85.1. Податкового кодексу України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.

Листом Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011р. № 742/11/13-11, викладено позицію, що судам, під час вирішення спорів про скасування податкових-повідомлень рішень належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Крім цього, відповідно до того ж листа ВАСУ від 02.06.2011р. № 742/11/13-11 однією із обставин, що повинен встановити суд та яка підтверджує фактичність здійснення господарської операції є рух активів у процесі здійснення господарської операції, про що свідчать, у тому числі, первинні документи щодо подальшої реалізації отриманих товарів.

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено: «господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами».

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено перелік та встановлено вимоги до змісту первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи - це письмові свідоцтва, що ідентифікують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву підприємств від імені яких складено документ, назву документа (форми), дату і місце складання, зміст, обсяг та одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особисті підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Пунктами 1 та 2 статті 9 Закону України від 16.07.99р. №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за №168/704, первинні документи (на паперових та машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості мають обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складено документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному та вартісному виразі), посади, прізвища та підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99р. №996-ХІV (зі змінами та доповненнями).

Під час розгляду справи у суді позивачем надані документи, що підтверджують реальність вчинення господарських операції позивача з ТОВ «Рейлтек», ТОВ «Скопас», ТОВ «Техпромсталь», МПП «Атос».

В ході судового розгляду на підставі належних доказів відповідачем не доведено факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов'язань, що може слугувати підставою для відмови у праві на формування податкового кредиту.

Суд зазначає, що на підтвердження правомірності формування податкового кредиту по господарським операціям із вищевказаними контрагентами, позивачем надано до суду певний пакет документів, вказані документи досліджені судом в повному обсязі, при цьому факт того, що оригінали вказаних документів не були надані податковому органу під час проведення перевірки, не є перешкодою для їх врахування при прийнятті рішення, що узгоджується з вимогам статті 11 КАС України щодо повного та всебічного встановлення обставин справи.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Вищого адміністративного суду України, що викладений в ухвалі К/800/40037/15 від 28.01.2016 року в межах справи 804/19448/14.

Таким чином, у зв'язку із тим, що відповідачем не надано жодних інших доказів крім відсутності оригіналів первинної документації та податкової інформації щодо контрагентів позивача на підтвердження висновків Акту перевірки, а також не доведеності факту узгодженості дій позивача з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов'язань, з огляду на те, що реальність господарських операцій між позивачем, ТОВ «Рейлтек», ТОВ «Скопас», ТОВ «Техпромсталь», МПП «Атос» підтверджується наданими первинними документами, які не визнані недійсними чи фіктивними, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та задоволення його в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 31.01.2011 у справі № 21-47а10, чинне законодавство не ставить у залежність право платника податків на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства його контрагентом.

Отже, допущені постачальником порушення вимог законодавства при творенні підприємства та веденні господарської діяльності можуть потягнути відповідну відповідальність щодо нього та не впливають на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість та до складу бюджетного відшкодування сплаченого у попередніх періодах постачальнику податку на додану вартість.

Окремо суд акцентує увагу й на принципі індивідуалізації юридичної відповідальності, що закріплений статтею 61 Конституції України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до положень статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У той самий час згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини (надалі також - ЄСПЛ). Так, в пункті 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» ЄСПЛ дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Вищенаведений висновок ЄСПЛ повторно підтвердив у рішенні по справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії». У пункті 23 даного рішення ЄСПЛ наголошує, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Європейський Суд з прав людини в пункті 38 рішення від 09 січня 2007 року у справі "Інтерсплав проти України" зазначив: коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Так, наведені ДПІ аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

Лише доведення податковим органом та встановлення судом в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов'язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних та допустимих доказах.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 08.09.2016 року №.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятих ним рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "ХКД-Трейд" документально і нормативно обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, суд присуджує документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКД-Трейд".

Керуючись ст.ст. 17, 50, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКД-Трейд" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 08.09.2016 року №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (код 39599198, вул. Пушкінська, 46, м.Харків, 61057) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКД-Трейд" (, 61140, м. Харків, вул. Польова, буд. №140) судовий збір у сумі 15995,00 (п'ятнадцять тисяч дев'яносто дев'яносто п'ять) грн. 00 коп..

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі виготовлена 24.07.2017 року.

Суддя Біленський О.О.