Справа № 826/401/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2017 року місто Київ №826/401/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доНаціонального авіаційного університету
прозобов'язання вчинити певні дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Національного авіаційного університету, в якій просить суд зобов'язати відповідача надати відомості про всі види грошової винагороди (загалом та щомісячно), виплачені Національним авіаційним університетом ОСОБА_2 в ті роки, щодо яких останнім як ректором подавалися декларації в порядку фінансового контролю, а також виплачені за час його перебування на посаді ректора в 2015 році.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.01.2016 відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано відповідачу, в разі невизнання адміністративного позову, у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду письмові заперечення проти позову та докази на підтвердження цих заперечень або заяву про визнання позову.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, з огляду на те, що запитувана інформація належить до закритого доступу, а тому, відповідь надана листом від 01.09.2015 №06-03/2155 є правомірною, а позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах, зокрема, щодо оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію. Суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з інформаційним запитом від 22.08.2015 №15/10 до Національного авіаційного університету, в якому просив надати інформацію про зарплати, премії, надбавки, матеріальну допомогу та інші види грошової винагороди, отримані ОСОБА_2 за час перебування на посаді ректора університету (загалом та щомісяця окремо).

Листом від 01.09.2015 №06-03/2155 Національний авіаційний університет відмовив у задоволенні вимог інформаційного запиту позивача, з огляду на те, що запитувана інформація відноситься до інформації з обмеженим доступом.

Вважаючи відмову у наданні інформації необґрунтованою, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

За загальним правилом публічна інформація є відкритою (частина друга статті 1 зазначеного Закону). Виняток становить інформація з обмеженим доступом, яка поділяється на конфіденційну, таємну та службову інформацію (частина перша статті 6 Закону).

Згідно з частиною другою статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Як вбачається з позовних вимог, ОСОБА_1 просить суд зобов'язати Національний авіаційний університет надати відомості про всі види грошової винагороди (загалом та щомісячно), виплачені відповідачем ОСОБА_2 в ті роки, щодо яких останнім як ректором подавалися декларації в порядку фінансового контролю, а також виплачені за час його перебування на посаді ректора в 2015 році.

Відповідач в своїх запереченнях посилається на те, що позивачу відмовлено у наданні інформації про доходи працівника Національного авіаційного університету - ОСОБА_2, оскільки вона містила інформацію про персональні дані фізичних осіб, а згода на такі дії суб'єкта персональних даних у відповідача відсутня.

Відповідно до частини шостої статті 6 вказаного вище Закону не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону.

Згідно частини сьомої статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Поряд з цим, відповідно частини другої статті 21 Закону України «Про інформацію», конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

З огляду на положення частини другої статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обсяг інформації про особу, що збирається, зберігається і використовується розпорядниками інформації, має бути максимально обмеженим і використовуватися лише з метою та у спосіб, визначений законом.

Водночас, відповідно до статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Згідно частини першої та другої статті 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб'єкта персональних даних.

Поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 101 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов:

1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України "Про захист персональних даних";

2) фізичні особи (суб'єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України "Про захист персональних даних";

3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом;

4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.

При цьому, суд враховує висновок Конституційного суду України, викладений в рішенні від 20.01.2012 №2-рп/2012 справа №1-9/2012, згідно якого вирішуючи питання щодо конфіденційності інформації про особу, яка займає посаду, пов'язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, та членів її сім'ї, Конституційний Суд України виходить з такого, що належність інформації про фізичну особу до конфіденційної визначається в кожному конкретному випадку. Перебування особи на посаді, пов'язаній зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, передбачає не тільки гарантії захисту прав цієї особи, а й додаткові правові обтяження. Публічний характер як самих органів - суб'єктів владних повноважень, так і їх посадових осіб вимагає оприлюднення певної інформації для формування громадської думки про довіру до влади та підтримку її авторитету у суспільстві. Парламентська Асамблея Ради Європи у своїй Резолюції від 25 грудня 2008 року № 1165 (1998) (далі - Резолюція №1165) вказала, що публічні особи повинні усвідомлювати, що особливий статус, який вони мають у суспільстві, автоматично збільшує рівень тиску на приватність їхнього життя (пункт 6).

Суд зазначає, що матеріали справи не містять згоди ОСОБА_2 як суб'єкта персональних даних на поширення конфіденційної інформації.

Разом з тим, відповідно до частини шостої статті 6 Закону «Про доступ до публічної інформації» не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону.

Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 47 Закону України «Про запобігання корупції» інформацією з обмеженим доступом та такою, що не підлягає відображенню у відкритому доступі, є зазначені у декларації відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання, дати народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації (крім області, району, населеного пункту, де знаходиться об'єкт).

Таким чином, не є конфіденційною інформація з декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону України «Про запобігання корупції».

За таких обставин, зважаючи на наведене в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог, а саме: в частині зобов'язання Національного авіаційного університету надати відомості про доходи ОСОБА_2, щодо яких останнім як ректором подавались декларації за час його перебування на посаді ректора Національного авіаційного університету.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-162, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Національний авіаційний університет надати ОСОБА_1 відомості про доходи ОСОБА_2 , щодо яких останнім як ректором подавались декларації за час його перебування на посаді ректора Національного авіаційного університету.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Літвінова А.В.