Справа № 366/1231/17
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 366/1231/17 Головуючий у 1-й інстанції: Корчков А.А.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Іванківського районного суду Київської області від 22 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Іванківського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області, в якому просив зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії, зарахувавши до стажу роботи періоди роботи в зоні відчуження з 06.06.1996 року до 16.04.1997 року, з 08.07.1998 року до 30.06.1999 року, з 12.11.2000 року до 31.07.2010 року, та з 28.11.2010 року до 02.08.2016 року, відповідно до довідок форми №122 від 09.08.2016 року №212-2748 та від 02.09.2016 року №577 в півторакратному розмірі, з урахуванням виплачених сум, в межах строку позовної давності.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 22 травня 2017 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 в період з 06.06.1996 року по 16.04.1997 року, з 08.07.1998 року по 30.06.1999 року працював тимчасовим робітником та конюхом Руднє-Ілльницького лісорозсадника ДСВП «Чорнобильліс» м.Чорнобиль. Також, в період з 12.11.2000 року по теперішній час працював та працює на посадах пекаря та прибиральника в ДП «Чорнобильсервіс», яке в подальшому було реорганізоване, шляхом приєднання до ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», що підтверджуються записами в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1.

З 03 вересня 2016 року позивачу призначено пенсію за віком (робота за списком № 1), при цьому зарахований стаж роботи за списком № 1 (робота в ДСП «Чорнобильський спецкомбінат») - 17 років, 2 місяці, 29 днів, страховий стаж становить 31 рік, 8 місяців, 29 днів, на що вказує розпорядження УПФУ у Іванківському районі від 11.01.2017 року

З довідок №17/200-16 від 09.08.2016 року та №577 від 02.09.2016 року, які видані ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», вбачається, що у період з 06.06.1996 року по 16.04.1997 року, з 08.07.1998 року по 30.06.1999 року, з 12.11.2000 року по 31.07.2010 року, з 28.11.2010 року по 02.08.2016 року ОСОБА_2 був безпосередньо зайнятий на роботах, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі списком № 1 і час роботи у зоні відчуження зараховується до трудового стажу з 1988 року у полуторному розмірі ( в т.ч. за списком № 1).

21 лютого 2017 року позивач звертався до пенсійногооргану із заявою про перерахунок пенсії, зарахувавши до стажу роботи для обчислення пенсії період його роботи в зоні відчуження з 06.06.1996 року до 16.04.1997 року, з 08.07.1998 року до 30.06.1999 року, з 12.11.2000 року до 31.07.2010 року, та з 28.11.2010 року до 02.08.2016 року, відповідно до довідок форми №122 від 09.08.2016 року №212-2748 та від 02.09.2016 року №577 в півторакратному розмірі та виплати різниці в розмірі пенсії, починаючи з 03.09.2016 року.

Листом від 03.03.2017 № 33/1-М1, Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області відмовив ОСОБА_2 у зарахуванні до трудового (страхового) стажу час роботи у зоні відчуження (список № 1) після 01 січня 2004 року в полуторному розмірі, і відповідно, у здійсненні перерахунку з посиланням на ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та трактуванням цієї норми наступним чином: страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно зроблено висновок про те, що підстав для зарахування у коефіцієнт трудового стажу роботи у зоні відчуження за списком № 1 у полуторному розмірі після 01.01.2004 року, підстав немає.

Не погоджуючись з діями відповідача, вважаючи їх протиправними та з метою відновлення своїх прав, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок.

Враховуючи те, що стаж роботи ОСОБА_2 становив 31 рік, 8 місяців, 29 днів, з них - більше 17 років за списком №1 (з кратним обчисленням списку 1,5 по 31.12.2003 року), йому було призначено пенсію на пільгових умовах за списком №1 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але позивач вважає, що відповідач необґрунтовано зарахував стаж роботи позивача за Списком №1 в одинарному розмірі замість полуторного.

Частина 1 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 передбачає, що час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2008 року № 831 «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» (з подальшими змінами та доповненнями) установлено, що особам, які постійно працюють або виконують службові обов'язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36).

З 01.01.2004 набув чинності Закон Україн «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року.

Преамбулою вказаного Закону визначено, що він розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до ст. 5 Закону №1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з ч.2 ст. 5 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Пунктом 16 Розділу XV Прикінцеві Положення Закону №1058-IV визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Періоди, з яких складається страховий стаж визначено статтею 24 зазначеного Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до положення частини 4 згаданої статті передбачають, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Абзац 9 частини 3 статті 24 Закону передбачає, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, за періоди трудової діяльності після 01.01.2004 року винятки в обчисленні страхового стажу не в одинарному розмірі можуть бути передбачені виключно Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно абзацу 10 частини 3 статті 26 загаданого Закону встановлено, що за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, вимоги Закону № 1058-IV передбачають можливість зарахування до страхового стажу додатково по одному року за кожний повний рік стажу роботи за списком № 1. Проте, норми цього закону не містять положень про те, що стаж роботи за списком № 1 зараховується до страхового стажу у полуторному розмірі. Так само норми зазначеного закону не містять посилань на можливість застосування при розрахунку страхового стажу за списком № 1 положень інших законодавчих актів та/або нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, зокрема згаданої вище постанови від 10 вересня 2008 року № 831.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством, так як до спірних правовідносин, зокрема до періоду трудової діяльності позивача після 01.01.2004 підлягають застосуванню положення Закону № 1058-IV, які не передбачають зарахування стажу роботи за списком № 1 до страхового стажу у полуторному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Згідно ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає (ч. 10 ст. 183-2 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Іванківського районного суду Київської області від 22 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.