Справа № 428/6187/17
Суддя: Журавель Т. С.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/6187/17
Провадження №2-а/428/285/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Журавель Т.С., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років, скасування рішення відповідача від 14.06.2017 року №3050/2017, зобов'язання відповідача призначити, нарахувати та виплачувати позивачу пенсію за вислугу років, починаючи з дати звернення за її призначенням з 07.06.2017 року, зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, встановивши розумний строк для цього.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач працювала викладачем по класу теоретичних дисциплін у Новодружеській Дитячій музичній школі з 02.08.1982 року по 26.08.1983 року та викладачем по класу теоретичних дисциплін та загального фортепіано у Сєвєродонецькій ДМШ № 2 з 26.08.1983 року по 02.06.2017 року. 07.06.2017 року позивач звертався до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії за вислугу років, проте рішенням №3050/2017 від 15.11.2016 року позивачу було відмовлено, в обґрунтування даної відмови було зазначено, що посада викладача в позашкільному навчальному закладі освіти Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 не передбачена, а тому підстав для зарахування до стажу роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років періоду роботи на посаді викладача в дитячій музичній школі, яка є позашкільним навчальним закладом освіти немає. Позивач вважає відмову відповідача протиправною, у зв'язку з чим звернулася з даним позовом до суду.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, надали суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Від відповідача також надійшли до суду письмові заперечення проти позову у яких зазначено, що 07.06.2017 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років. За наслідками розгляду заяви позивача відповідачем було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 14.06.2017 року № 3050/2017. Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1, у період з 02.08.1982 року по 26.08.1983 року позивач працювала у Новодружеській музичній школі на посаді викладача музично-теоретичних дисциплін та з 26.08.1983 року по 02.06.2017 року у Сєвєродонецькій дитячій музичній школі № 2, яка є позашкільним навчальним закладом. Таким чином, враховуючи, що з 22.10.2009 року Сєвєродонецька дитяча музична школа № 1 не відноситься до загальноосвітніх навчальних закладів та посади викладачів, працюючих у позашкільних навчальних закладах, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 не передбачені, а також у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії та вислугу років (26 років 6 місяців), підстав для її призначення немає. З огляду на викладене відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у період з 02.08.1982 року по 26.08.1983 року працювала на посаді викладача по класу теоретичних дисциплін, з 26.08.1983 року по 02.06.2017 року працювала викладачем теоретичних дисциплін і загального фортепіано в Сєвєродонецькій дитячій музичній школі № 2, про що свідчить копія трудової книжки наявної у матеріалах справа.

08.11.2016 року позивач звернулась до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про призначення пенсії за вислугою років.

15.11.2016 року рішенням № 5412/2016 позивачу було відмовлено, та зазначено, що посада позивача не передбачена в Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

Абзацом 3 частини 4 статті 21 Закону України «Про позашкільну освіту» встановлено, що педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Згідно приписів частини 2 цієї ж статті перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» посада викладача школи мистецтв включена до переліку посад педагогічних працівників, адже до Переліку включені викладачі всіх спеціальностей.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України неодноразово змінювалась і доповнювалась постановами Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року N 1436, від 17 листопада 2004 року N 1567, від 17 грудня 2012 року N 1181, але посада викладача дитячої музичної школи, яку обіймала позивач, до робіт які дають право на пенсію за вислугу років, не вносилась.

При цьому слід зазначити, що наявність Доручення № 397/21 без відповідних змін до Переліку № 909 не є достатньою законодавчою підставою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи позивача на посаді викладача в позашкільному закладі освіти.

Такий висновок узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 25 травня 2015 року у справі № 419-7941а15, від 25 травня 2016 року у справі № 21-5932а16 та в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01.06.2017 року у справі К/800/27781/15.

Відповідно до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд враховує вищезазначений висновок при розгляді даної справи.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, відмовляючи у призначення пенсії діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.ст. 122, 160, 163, 167, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя Т. С. Журавель