Справа № 814/1028/16
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/1028/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусика А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

при секретарі - Пальоній І.М.,

за участю: представника апелянта - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу прокуратури Миколаївської області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до прокуратури Миколаївської області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до прокуратури Миколаївської області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, про визнання протиправними дій щодо не нарахування та невиплати позивачу заробітної плати за період з 01 липня 2015 року по 15 квітня 2016 року включно відповідно до ст.81 Закону України «Про прокуратуру», а також зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити грошові кошти у розмірі 199063,61 грн., з яких 163932,01 грн. - заборгованість з виплати заробітної плати та 35131,60 грн. - грошова компенсація за невикористану відпустку.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дії прокуратури Миколаївської області щодо не нарахування та невиплати позивачу заробітної плати за період з 01 липня 2015 року по 12 жовтня 2015 року включно відповідно ст.81 Закону України "Про прокуратуру", та стягнув з прокуратури Миколаївської області на користь позивача заборгованість по заробітній платі за вказаний період у розмірі 40155,18 грн.. В решті позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, прокуратура Миколаївської області подала апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з серпня 2005 року по квітень 2016 року працював в органах прокуратури Миколаївській області на різних посадах. З 04 серпня 2008 року позивач працював безпосередньо на прокурорських посадах в прокуратурі Миколаївської області, тобто у регіональній прокуратурі.

З 01 липня 2015 року - 12 жовтня 2015 року позивач отримував заробітну плату з обрахунку посадового окладу 1682,00 гривень (в вересні - 1529,00 грн.), з 13 жовтня 2015 року - 01 грудня 2015 року з обрахунку посадового окладу 1597,00 гривень, з 01 грудня 2015 року з обрахунку посадового окладу 1996,00 гривень, з 01 січня 2017 року з обрахунку посадового окладу 2196,00 грн.

Відповідачем було нараховано та виплачено позивачу в липні 2015 року 5669,60 гривень, серпні 2015 року 5999,06 гривень, вересні 2015 року 7515,42 гривень, жовтні 2015 року - 7479,48 гривень, листопаді 2015 року 19249,55 гривень, грудні 2015 року 12252,73 гривень, в січні 2016 року - 7820,00 грн., в лютому 2016 року - 9775,00 грн., в березні 2016 року - 19251,60 грн. та в квітні 2016 року - 20643,34 грн..

Вважаючи вказані виплати такими, що не відповідають діючому законодавству, зокрема, Закону України "Про прокуратуру", ОСОБА_3 звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи справу та задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Кабінет Міністрів України відповідно до Закону мав право встановити посадовий оклад на 2015 рік в іншому розмірі, ніж встановлено Законом України "Про прокуратуру", але скористався цим правом лише з 13 жовтня 2015 року, саме з цього моменту необхідно застосовувати розмір посадового окладу, передбачений постановою №763 від 30 вересня 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505». Також, було зазначено, що позовні вимоги належить задовольнити в частині визнання протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати заробітної плати за відповідний період у розмірі, передбаченому ст.81 Закону України «Про прокуратуру».

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Положеннями ч.1 - 3 ст.81 Закону України «Про прокуратуру» (далі Закон) передбачено, що заробітна плата прокурорів регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов'язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених Законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат.

Умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.8 Закону України «Про оплату праці»).

За змістом статті 13 ст.8 Закону України «Про оплату праці» вбачається, що оплата праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Частиною 9 статті 81 Закону визначено, що фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.23 Бюджетного кодексу України (далі БК України) будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Також, положеннями ч.1 ст.51 БК України передбачено, що керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

За приписами статті 89 Закону вбачається, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Генеральною прокуратурою України.

Фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період (ст.90 Закону).

Відповідно до п.9 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року №80-VIII «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та п.11 Прикінцевих положень Закону України від 25 грудня 2015 року № 928-VIII «Про Державний бюджет України на 2016 рік» норми і положення ч.2 ст.33, ст.81 Закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів.

Водночас, схема посадових окладів працівників органів прокуратури була затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Зміни до вказаної постанови Кабінету Міністрів України, зокрема, щодо розмірів окладів працівників органів прокуратури не вносились, Законами України "Про Державний бюджет України" на 2015 та 2016 роки не було передбачено видатки на реалізацію положень статті 81 Закону, а отже прокуратура Миколаївської області не мала правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати поза межами видатків Державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 06 грудня 2016 року справа №818/92/16-а.

Таким чином, враховуючи все вище зазнане у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання протиправними дій щодо не нарахування та невиплати заробітної плати за період з 01 липня 2015 року по 15 квітня 2016 року включно відповідно до ст.81 Закону, а також зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити грошові кошти у розмірі 199063,61 грн. є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, а висновок суду першої інстанції з приводу часткової обґрунтованості позову є помилковим.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухвалені постанови припустився часткових порушень норм права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з постановленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокуратури Миколаївської області - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_3 до прокуратури Миколаївської області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає чинності згідно законодавства та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому КАС України.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.А. Шевчук