Справа № 200/19854/16-а (2-а/200/814/16)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Женеску Е.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2017 рокусправа № 200/19854/16-а (2-а/200/814/16)
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Гімона М.М. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання - Лащенко Р.В., за участю позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року у справі №200/19854/16-а (2-а/200/814/16) за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач просила:

- визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про відмову у призначенні їй пенсії за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (в редакції Закону від 15.01.2011 року);

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 19.10.2016 року №10406/05/12 про відмову у призначенні їй пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (в редакції Закону від 15.01.2011 року);

- зобов'язати відповідача призначити з 13 жовтня 2016 року та виплачувати їй пенсію за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (в редакції Закону від 15.01.2011 року) у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати вказаної у довідці, виданої прокуратурою Дніпропетровської області від 13.10.2016 року № 18-23вих-16, з наступним проведенням перерахунку її пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури, виходячи із місячного заробітку за відповідною посадою, з якої призначено пенсію.

В обгрунтування позову посилається на те, що 13.10.2016 року вона звернулася до відповідача з документами, необхідними для призначення пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Відповідач відмовив їй у призначенні пенсії за вислугу років, за відсутності підстави для призначення цього виду пенсії згідно чинного Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року. Вважає, що відмова позивача у призначенні їй пенсії за вислугу років у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» порушує її право на соціальний захист та є неправомірною.

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.12.2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (в редакції Закону від 15.01.2011 року).

Визнано протиправним та скасовано рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську від 19.10.2016 року № 10406/05/12 про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (в редакції Закону від 15.01.2011 року).

Зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м.Дніпропетровську зарахувати до 20-річного стажу, який дає позивачу право на пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", половину строку навчання на юридичному факультеті Дніпропетровського державного університету з 01.09.1993 року по 01.07.1998 року.

Зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську призначити з 13 жовтня 2016 року та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (в редакції Закону від 15.01.2011 року) у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати вказаної у довідці, виданої прокуратурою Дніпропетровської області від 13.10.2016 року № 18-23вих-16.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на користь ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору в сумі 551,20 грн.

В іншій частині позовних вимог позивачу відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати в частині задоволених вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову повністю.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції при постановленні рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Стаж роботи позивача на посадах, які зараховуються до вислуги років становить 18 років 25 днів. Позивач не має достатнього стажу роботи на посадах прокурора.

З 01.06.2015 року норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року скасовано на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 231.

Позивач в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 13 жовтня 2016 року звернулась із заявою до відповідача щодо призначення пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (а.с.14).

Відповідачем листом № 10406/05/12 від 19.10.2016 року відмовив позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», оскільки згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року (далі - Закон № 213) з 1 червня 2015 року система спецпенсій в Україні не існує, тобто всі пенсії призначаються відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 14).

При вирішенні справи по суті колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 50№ Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789), яка втратила чинність 15 липня 2015 року, прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років;

Згідно пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання/ призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказані в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 положення закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийняті не були, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону № 1789 щодо права прокурорів і слідчих на пенсійне забезпечення за вислугу років і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Проте 15 липня 2015 року Закон № 1789 частково втратив свою чинність, зокрема, і частина 1 статті 50-1 цього Закону, у зв'язку з набранням законної сили Законом № 1697.

Аналізуючи правову конструкцію та вищезазначені положення пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 колегія суддів приходить до висновку, що ним скасовані діючі станом на 1 червня 2015 року норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до конкретного переліку законів, зокрема, і відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, а не система спецпенсій взагалі, як помилково вважає відповідач.

До такого висновку колегія суддів приходить у зв'язку з тим, що пенсії за вислугу років, зокрема, після 1 червня 2015 року призначаються згідно Закону України «Про міліцію» (стаття 23№), розділу ІІ Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (стаття 102), Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (статті 54, 55).

15 липня 2015 року набрав законної сили Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, відповідно до частини 1 статті 86, якого прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років.

Вказана норма набрала законної сили після 1 червня 2015 року, станом на вказану дату не була діючою, а тому положення Закону № 213 на неї не розповсюджуються, ця норма іншими законами не скасовувалась, її дія не зупинялась, у зв'язку з чим колегія суддів вважає, що з 15 липня 2015 року право прокурорів на пенсійне забезпечення за вислугу років законодавцем відновлено і прокурори з вказаної дати мають таке право.

Позивач 13.10.2016 року звернулась до відповідача із заявою щодо призначення їй пенсії за вислугу років саме відповідно Закону України «Про прокуратуру» (а.с. 14) і відповідач протиправно прийняв рішення щодо відмови у призначенні пенсії з посиланням на положення Закону № 213, у зв'язку з чим вказане рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на вказане колегія суддів вважає необхідним для повного захисту прав та інтересів позивача вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», викладеної в листі № 10406/05/12 від 19.10.2016 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську повторно розглянути заяву ОСОБА_2 щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно Закону України «Про прокуратуру» з прийняттям відповідного рішення і з урахуванням висновків суду.

Щодо зобов'язання відповідача призначити позивачу таку пенсію колегія суддів вважає, що судом першої інстанції передчасно без наявності спору в цій частині прийнято рішення про задоволення позову, оскільки відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії не у зв'язку з недостатністю стажу роботи, а у зв'язку з відсутністю в Україні системи спецпенсій. При цьому питання наявності у позивача достатнього стажу для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону № 1697 предметом розгляду органом ПФУ не було, у зв'язку з чим суд не може підміняти собою компетентний орган в питанні обчислення стажу позивача без наявності на даному етапі спору про це, оскільки це буде втручанням в діяльність такого органу.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську - задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року у справі №200/19854/16-а (2-а/200/814/16) - скасувати.

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», викладеної в листі №10406/05/12 від 19.10.2016 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську повторно розглянути заяву ОСОБА_2 щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно Закону України «Про прокуратуру» з прийняттям відповідного рішення і з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 12 липня 2017 року, в повному обсязі постанова складена 17 липня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді М.М.Гімон

В.А.Шальєва