Справа № 826/18637/16
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2017-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Вівдиченко Т.Р., Сорочка Є.О.

за участю секретаря: Морозенко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Державної податкова інспекція у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в сумі 25 000 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2016 року в задоволенні вимог даного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на податковому обліку у Державній податковій інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві перебуває фізична особа ОСОБА_2 РНОКПП - НОМЕР_1, яка є об'єктом оподаткування в розумінні підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Податковим повідомленням - рішенням Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві форми «Ф» від 08.06.2015 № 0158-17 відповідачу було визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25 000 грн., яке засобами поштового зв'язку вручено ОСОБА_2 04.07.2015 (а.с. 11).

Доказів сплати суми транспортного податку або здійснення передбаченої пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення - рішення від 08.06.2015, а також його оскарження до суду відповідачем не надано, отже визначена сума грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25 000 грн. за вказаним податковим повідомленням - рішенням на теперішній час є узгодженою та набула статусу податкового боргу.

Отже, на час звернення позивача з даним позовом, за відповідачем обліковується податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25 000 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов'язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 №71-VIII, що набрав чинності з 01.01.2015 року, запроваджено транспортний податок.

Як встановлено підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі по тексту - ПК України), платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пункт 267.4 статті 267 ПК України).

Відповідно до підпункту 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Згідно з підпунктом 267.6.3 пункту 267.6 статті 267 ПК України органи внутрішніх справ зобов'язані до 01 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості необхідні для розрахунку податку. З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця. Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Підпунктом 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 ПК України визначені строки сплати транспортного податку, зокрема, фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Аналогічна норма закріплена в статті 57 ПК України, пунктом 57.2 якої передбачено, що у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Як було зазначено вище, доказів оскарження податкового повідомлення-рішення від 08.06.2015 № 0158-17 в адміністративному чи судовому порядку відповідачем ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції надано не було, отже сума грошового зобов'язання у розмірі 25 000 грн. правомірно була віднесено позивачем до складу податкового боргу.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ф» від 10.12.2015 № 20245-23 на суму 25000 грн. (а.с. 10), яка повернулася з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 9). Отже з огляду на положення п.59.1 ст.59 та п.58.3 ст.58 ПК України будь-яке рішення податкового органу вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. В даному випадку податковим органом дотримано наведені вимоги законодавства.

Згідно п.п.95.1, 95.2 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що строк на оскарження податкового повідомлення-рішення від 08.06.2015 №0158-17 станом на час вирішення справи не закінчився, а тому податкове зобов'язання за спірним податковим повідомленням-рішенням є неузгодженим, оскільки строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду становить 1095 днів і обчислюється з дня отримання платником податків рішення.

Колегія суддів знаходить помилковим такий висновок суду першої інстанції, оскільки нормами Податкового кодексу України встановлено чіткий механізм визначення узгоджених податкових зобов'язань та порядок їх стягнення. При цьому, наявний строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду у 1095 днів і його обчислення з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено, жодним чином не впливає на узгодженість податкових зобов'язань та порядок стягнення податкової заборгованості.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що грошове зобов'язання відповідача є узгодженим, а тому несвоєчасна сплата ним суми грошового зобов'язання має бути визнано податковим боргом, який у відповідності до ст.95 ПК України підлягає погашенню шляхом стягнення коштів за позовом податкового органу з відповідача у сумі 25000,00 грн.

За таких обставин, заявлені позивачем вимоги колегія суддів знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

З підстав вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому вбачаються підстави для скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2016 року та ухвалення нового рішення, яким адміністративний позов Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві слід задовольнити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (код за ЄДРПОУ - 39467012) для подальшого перерахунку до Державного бюджету заборгованість з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25 000 (двадцять п'ять тисяч гривень) 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Вівдиченко Т.Р.

Суддя Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено - 30.05.2017

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Сорочко Є.О.

Вівдиченко Т.Р.