Справа № 607/378/17
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 липня 2017 року м. Київ К/800/22986/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області , третя особа - Управління освіти і науки Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому зобов»язання призначити та виплатити їй грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.04.2017, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2017, позов задоволено. Визнано протиправною відмову Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, оформлену листом № 585/Я-11 від 25.11.2016 року у призначенні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення. Зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

У касаційній скарзі Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 11.07.2016.

Згідно записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 19.08.1980 - 25.02.1981 була призначена на посаду класовода Долинської восьмирічної школи, з 20.11.1981 на посаду вчителя початкових класів середньої школи № 19 м. Тернополя, а з 15.09.1982 звільнена із даної посади у зв'язку із переведенням у середню шкоду № 20 м. Тернополя на аналогічну посаду. 16.09.1982 ОСОБА_1 була призначена на посаду вчителя початкових класів середньої школи № 20 м. Тернополя.

Позивач звернулася до відповідача із заявою щодо призначення грошової допомоги згідно із п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом УПФУ № 585/Я-11 від 25.11.2016 ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті зазначеної грошової допомоги з покликанням на те, що відповідно до актів перевірки стажу роботи № 401, 402 від 02.09.2016 та 05.09.2016, складених на підставі первинних документів, вбачається, що ОСОБА_1, наказом № 94 від 01.09.1982 призначена на посаду класовода, в подальшому наказом № 662-к від 15.09.1982 звільнена з посади класовода у зв'язку із переведенням зі СШ № 19 м. Тернополя на таку ж посаду у СШ № 20 м. Тернополя. Згідно особових рахунків про нарахування заробітної плати її посада зазначена «класовод», що не дає права на пенсію за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993, оскільки зазначена посада не включена у Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно з пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 (із змінами) було затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту «е» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пункт 20 Порядку зазначає, що підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників .

Згідно з Положенням про класного керівника навчального закладу системи загальної середньої освіти, затверджене Наказом Міністерства освіти і науки України № 434 від 06.09.2000 (далі - Положення), класний керівник - це педагогічний працівник, який здійснює педагогічну діяльність з колективом учнів класу, навчальної групи професійно-технічного навчального закладу, окремими учнями, їх батьками, організацію і проведення позаурочної та культурно-масової роботи, сприяє взаємодії учасників навчально-виховного процесу в створенні належних умов для виконання завдань навчання і виховання, самореалізації та розвитку учнів (вихованців), їх соціального захисту.

Відповідно до п.2.1 Положення, обов'язки класного керівника покладаються на педагогічного працівника навчального закладу системи загальної середньої освіти, який має педагогічну освіту або відповідну професійну освіту та професійно-педагогічну підготовку, здійснює педагогічну діяльність, фізичний та психічний стан здоров'я якого дозволяє виконувати ці обов'язки.

Пунктом 2.3. Положення передбачено, що на класного керівника покладається керівництво одним класом, навчальною групою. У початкових класах класне керівництво здійснює вчитель початкових класів.

Обов'язки класного керівника (класовода) покладаються директором школи на педагогічного працівника за його згодою на початку кожного року, про що видається відповідний наказ.

Відповідно до пункту 36 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівникам освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України № 102 від 15.04.1993 (Далі - Інструкція), вчителям, викладачам, старшим викладачам, майстрам виробничого навчання та іншим педагогічним працівникам (крім керівних) загальноосвітніх навчальних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації та професійно-технічних навчальних закладів провадиться додаткова оплата за класне керівництво.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що поняття «класовод» тотожне поняттю «класний керівник» та за своїм змістом є не назвою відповідної посади, а вказує на те, що позивач, перебуваючи на посаді вчителя початкових класів, виконувала додатково обов'язки класного керівника, покладені на неї відповідним наказом керівництва навчального закладу, а тому, займаючи посаду класовода, здійснювала педагогічну діяльність, а відтак набувала учительський стаж.

Крім того, судами встановлено, що зазначене підтверджується також наказом по Тернопільському міському відділу освіти № 108-к від 26.02.1981, довідками № 248 Тернопільської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 20 від 27.10.2016 та Управління освіти і науки Тернопільської міської ради № 53-д від 15.12.2016.

Таким чином позивач має право на одноразову грошову допомогу згідно із п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка не підлягає оподаткуванню.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільськогол об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області , третя особа - Управління освіти і науки Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.Ф. Мороз