Справа № 810/4081/16
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 липня 2017 року м. Київ К/800/22630/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Кравцов О.В., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року.

Після дослідження змісту оскаржуваного судового рішення приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Департаменту соціального населення Київської обласної державної адміністрації щодо присвоєння ОСОБА_1 постраждалим статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії та видачі посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії.

Зобов'язано Департамент соціального населення Київської обласної державної адміністрації розглянути подання Управління соціального захисту населення Миронівської райдержадміністрації Київської області про встановлення ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видати ОСОБА_1 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 22 квітня 1993 року позивач отримала посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 роках (категорія 4).

26 лютого 2015 року ОСОБА_1 отримала довідку медико-соціальної експертної комісії, відповідно до якої їй встановлена перша група інвалідності з 26 лютого 2015 року по захворюванню, пов'язаному із впливом аварії на ЧАЕС.

07 червня 2016 року звернулась із заявою про надання статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії та видачі посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії.

Листом від 14 липня 2016 року Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації повідомив позивача про відсутність підстав для видачі їй посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, посилаючись на Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2012 № 76-VII (далі - Закон №76-VII), яким виключено абзац п'ятий частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, а тому з 01 січня 2015 року позивач не проживає на забрудненій території.

Вважаючи, незаконними такі дії Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації, позивач звернулась до суду з позовом.

Визначення статусу постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснюється відповідно до статей 9, 11 і 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон №796).

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).

Відповідно до статті 14 Закону №796 та п. 10 Порядку посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії видається інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Документом, що підтверджує статус громадян, є посвідчення відповідної категорії.

Відповідно до статті 11, 14 Закону №796 до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи четвертої категорії належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відмовляючи в задоволенні позову суд апеляційної інстанції виходив з того, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи четвертої категорії та відповідне посвідчення діє на час постійного проживання або роботи чи постійного навчання у зоні посиленого радіологічного контролю. Причинний зв'язок захворювання з наслідками Чорнобильської катастрофи було встановлено позивачці як потерпілому від Чорнобильської катастрофи, на підставі посвідчення четвертої категорії, довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення ОСОБА_1 групи інвалідності, пов'язаної із впливом аварії на Чорнобильській АЕС, видана після 01 січня 2015 року.

Разом з тим, на підставі Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (від 28.12.2014 № 76-VІІІ) виключено абзац п'ятий частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме, виключено зону посиленого радіоекологічного контролю.

Закон № 76- VІІІ набрав чинності 01 січня 2015 року. Таким чином, з 01 січня 2015 року позивач не проживає на території забрудненої зони.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що доказів позивачем не надано та не доведено факту проживання на території зони посиленого радіологічного контролю на момент звернення до суду.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до листа Міністерства соціальної політики від 08.06.2015 №658/20/112-15 потерпілі внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії мають правові підстави для отримання посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії у разі видачі медико-соціальною експертною комісією довідки про встановлення причинного зв'язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою до набрання чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VIII.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для віднесення позивача до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи 4 категорії та видачі відповідного посвідчення.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Таким чином, з аналізу вказаної норми слідує, що касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення суд вбачає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки скаржник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку по справі.

Крім того, приходжу до висновку, що рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами процесуального та матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кравцов О.В.