Справа № 234/18294/16-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пікалова Н.М.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року справа №234/18294/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Васильєвої І.А., Ястребової Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 14 червня 2017 року в адміністративній справі №234/18294/16-а за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.61) просив - визнати протиправним і скасувати рішення УПФУ у м. Краматорську №99 від 26 жовтня 2016 року, а також уточнення до нього від 17 травня 2017 року про відмову позивачу в переведенні на пенсію по інвалідності по Закону України «Про прокуратуру»;

зобов'язати відповідача з 21 жовтня 2016 року перевести позивача на пенсію по інвалідності по Закону № 1697 та з 21.10.2016 року перерахувати йому пенсію у розмірі 60 відсотків від суми його місячної заробітної плати.

В обґрунтування зазначив, що є пенсіонером по інвалідності.

Станом на 21 жовтня 2016 року стаж його роботи в органах прокуратури складав 14 років 1 місяць 8 днів, в зв'язку з чим він отримав право на пенсію по інвалідності по Закону України «Про прокуратуру» від14жовтня 2014 року № 1697.

Звернувся до відповідача з заявою про переведення його з одного виду пенсії на інший. Відповідач протиправно відмовив в переведенні, вважаючи, що пенсійне забезпечення прокурорів скасовано п.5 Прикінцевих положень Закону №213.

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 14 червня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області №99 від 26 жовтня 2016 року, а також уточнення до нього від 17 травня 2017 року про відмову в переведенні ОСОБА_3 на пенсію по інвалідності по Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області з 21 жовтня 2016 року перевести позивача на пенсію по інвалідності по Закону України «Про прокуратуру» №1697 з 21.10.2016 року перерахувати позивачу пенсію у розмірі 60 відсотків від суми його місячної заробітної плати.

Відповідач із таким судовим рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що п.5 Прикінцевих положень Закону №213 скасовано пенсійне забезпечення прокурорів, у зв'язку з чим позивачу відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності по Закону № 1697.

Також звертає увагу на порушення судом першої інстанції процесуальних норм щодо стягнення судового збору з відповідача, оскільки ЗУ «Про судовий збір» пенсійні органи звільненні від сплати судового збору.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч. 1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи та перебуває на обліку в УПФУ у м. Краматорську, отримує пенсію по інвалідності.

Відповідно до трудової книжки, ОСОБА_3 з 13 вересня 2002 року по теперішній час працює в органах прокуратури Донецької області. (а.с.14-19).

Станом на 21 жовтня 2016 року його стаж роботи в органах прокуратури складав 14років 1 місяць 8 днів.

ОСОБА_3 21 жовтня 2016 року звернувся до УПФУ ум.Краматорську з заявою про переведення його на пенсію по інвалідності по Закону № 1697.

УПФУ у м. Краматорську 26 жовтня 2016 року, з уточненням від 17 травня 2017 року, прийнято рішення № 99 про відмову в переведенні ОСОБА_3 на пенсію по інвалідності по Закону України «Про прокуратуру», у зв'язку з тим, що пенсійне забезпечення прокурорів скасовано п.5 Прикінцевих положень Закону №213.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ЗУ «Про прокуратуру» №1697 в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше з з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

На підставі ч.9 ст.86 ЗУ «Про прокуратуру» №1697 прокурорам, визнаним інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

На день звернення позивача до пенсійного органу з заявою про переведення на пенсію по інвалідності за ЗУ «Про прокуратуру» вислуга років позивача відповідала вимогам ч.9 ст.86 Закону України „Про прокуратуру" №1697 та становила 14 роки 1 місяць 08 днів.

Тобто ОСОБА_3 набув право на пенсію по інвалідності на підставі зазначених норм.

При прийнятті спірного рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років пенсійний орган послався на п.5 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213, яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до, зокрема Закону України «Про прокуратуру». Тобто пенсії з 01 червня 2015 року та по теперішній час не призначаються.

Разом з тим, відповідачем не враховано, що позивач звернувся до відповідача із заявою не про призначення пенсії за вислугу років, а за переходом з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності відповідно до ч.9 ст.86 ЗУ «Про прокуратуру» №1697, який набрав чинності 15.07.2015 року та діяв на час звернення позивача про призначення вказаної пенсії.

Тобто, в даних спірних правовідносинах має місце застосування діючих норм вищенаведеного спеціального Закону.

Виходячи із зазначеного рішення відповідача щодо відмови в призначенні пенсії позивачу з підстав відсутності спеціального закону, що стосується видів пенсійного забезпечення прокурорських робітників, вчинені з порушенням норм діючого законодавства, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 - скасування спірного рішення та зобов'язання УПФУ перевести позивача на пенсію по інвалідності по Закону України "Про прокуратуру" №1697 з дня його звернення.

На підставі викладеного, колегія суддів не приймає доводи апелянта, що Законом №213 передбачено неможливість призначення пенсій відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» з 21.10.2016 року та перерахувати пенсію відповідно до ч.2 ст.86 ЗУ «Про прокуратуру».

Стосовно доводів апеляційної скарги про необґрунтованість стягнення на користь позивача судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як визначено ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи позов ОСОБА_3, який не є суб'єктом владних повноважень за цією справою, до УПФУ - суб'єкта владних повноважень в розумінні ст..ст.2,3 КАС України, - задоволено в повному обсязі.

На підставі приписів ч.1 ст.94 КАС України судом першої інстанції стягнуто на користь позивача підтверджені судові витрати по справі (а.с.1) за рахунок бюджетних асигнувань пенсійного органу, тобто у повній відповідності до вимог процесуальних норм.

При цьому процесуальні норми права не містять обмежень щодо неможливості стягнення судових витрат, якщо суб'єкт владних повноважень не має коштів на сплату судового збору.

Відтак, доводи апелянта про необґрунтованість стягнення витрат позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є неспроможними.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому не має підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 14 червня 2017 року в адміністративній справі №234/18294/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 14 червня 2017 року в адміністративній справі №234/18294/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді І.А. Васильєва

Л.В. Ястребова