Справа № 609/1558/46-п
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/5544/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Тернополі на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 30 березня 2017 року у справі № 609/1558/46-п за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі про визнання незаконною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016р. ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Тернополі в якому просить скасувати постанову АР № 179951 від 29.11.2016 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 30 березня 2017 року позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 179951 від 29.11. 2016 року, прийняту відносно ОСОБА_1 інспектором роти № 3 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП Бусько Марією Володимирівною.

Не погоджуючись з даною постановою суду Управління патрульної поліції у м. Тернополі оскаржило її подавши апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п.1ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції постановою серії АР № 179951 від 29 листопада 2016 року, до позивачки застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн .

Згідно постанови, ОСОБА_1 29 листопада 2016 року о 15 год.55 хв. в м. Тернополі на перехресті вулиць Кн. Острозького - бульвар Шевченка ,керуючи транспортним засобом GREAT WALL HOVER , н.з. НОМЕР_1 , здійснила зупинку транспортного засобу безпосередньо на перехресті, чим порушила вимоги п.п. 15.9/г/ ПДР України.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може вважатись такою, що прийнята із дотриманням вимог КУпАП, у зв'язку з чим така підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Як встановлено частиною 2 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Крім цього, частиною 1 ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказів на підтвердження факту порушення відповідачем ч. 2 ст. 122 КУпАП, зокрема матеріалів фото- та відеофіксації суду відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суть адміністративного правопорушення, що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка викладена відповідачем в постанові у справі про адміністративне правопорушення від 29.11.2016 року, не ґрунтується на фактичних даних - не надано ані фото-, відео-зйомки, відсутні показання свідків тощо, що в сукупності з наявним порушенням процедури складання постанови по справі про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача від 24.07.2016 року за вчинення адміністративного правопорушення незаконною.

Крім того ОСОБА_1 в процесі розгляду протоколу про адміністративне правопорушення надала письмові заперечення щодо нездійснення саме нею керування автотранспортним засобом , повідомила, що автомобіль їй не належить і не перебуває в її розпорядженні , однак відповідачем це не було з»ясовано і перевірено, що свідчить про те, що позивачка не була зупинена під час керування автотранспортним засобом і відповідачем не було встановлено , що вона здійснювала керування та зупинку на перехресті, чого не було спростовано апелянтом.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, через що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 160, ст. ст. 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В АЛ И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Тернополі залишити без задоволення, а постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 30 березня 2017 року у справі № 609/1558/46-п - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. В. Костів
судді Р. М. Шавель
Н. В. Бруновська