Справа № 753/967/16-а
Суддя: Парамонов М. Л.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/967/16-а
провадження № 2-а/753/246/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова М.Л., за участі секретарів Стрільчук Н.О., Гаврилюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом

ОСОБА_2 до Міністерства Внутрішніх Справ України, 3 особа - Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 18.01.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства Внутрішніх Справ України, 3 особа - Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві про стягнення суми.

Позивач зазначав, що він проходив службу в органах внутрішніх справ України з 25.06.1996 року по 30.12.2005 року та був звільнений з посади провідного інженера військового представництва 2-ої категорії у м. Донецьку при Департаменті ресурсного забезпечення МВС України; звільнення з органів внутрішніх справ у відставку мало місце через хворобу - на підставі п.65 б) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №13 від 26.01.2006 року військово-лікарською комісією ОСОБА_2 (позивачу) було встановлено діагнози захворювань та визначено причинний зв»язок як захворювання, пов»язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ; з 26.01.2006 року позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності, з 13.12.2010 року йому було встановлено ІІ групу інвалідності пожиттєво.

Після звільнення зі служби в грудні 2005 року та встановлення інвалідності у 2006 році позивач звертався до відділу кадрів, де йому було роз»яснено право на отримання страхової виплати в НАСК «Оранта» за державним обов»язковим особистим страхуванням, де позивачу було виплачено 08.08.2006 року разову виплату у розмірі 4250,00 грн.

У жовтні 2015 року позивач дізнався про право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію» (чинного станом на 01.01.2007 року), згідно якого у разі установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ та не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, одноразова виплата становить у розмірі чотирирічного грошового забезпечення - для інвалідів ІІ групи.

11.11.2015 року позивач звертався із письмовою заявою до начальника Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку МВС України про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №707 від 12.05.2007 року; листом №15/5-К-627 від 30.11.2015 року позивачу було повідомлено про те, що зазначений Порядок виплати не поширюється на осіб, які брали участь у міжнародних миротворчих операціях, і враховуючи те, що позивачу 13.12.2010 року було встановлено ІІ групу інвалідності від захворювання, пов»язаного з участю в бойових діях при

виконанні обов»язків військової служби, законних підстав для виплати одноразової грошової допомоги відповідно до вищевказаного Порядку не має.

Вважаючи таку відмову у виплаті одноразової грошової допомоги безпідставною та незаконною, позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити судове рішення, яким стягнути з Відповідача на користь Позивача одноразову грошову допомогу у зв»язку із встановленням ІІ групи інвалідності, яка настала у період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі (3496,50 грн. х 48 міс.) = 167832,00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві; представник відповідача Міністерства Внутрішніх Справ України - Ляхова К.О. позов не визнала, просила в задоволенні позову відмовити, як пред»явленого без достатніх правових підстав та недоведеного в судовому засіданні; представник 3-ої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено: позивач ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 25.06.1996 року по 30.12.2005 року та був звільнений з посади провідного інженера військового представництва 2-ої категорії у м. Донецьку при Департаменті ресурсного забезпечення МВС України - у відставку Збройних Сил, через хворобу - на підставі п.65 б) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с.11, 54, 60).

У період з 24.06.2004 по 24.06.2005 року ОСОБА_2 (позивач) проходив службу у складі Спеціального миротворчого підрозділу МВС України в Косово Спеціального миротворчого центру - відповідно до Закону України «Про участь України в міжнародних миротворчих операціях» від 23.04.1999 року №163-ХІV (а.с.54).

Згідно довідки МСЕК серії №КА-І №005480 від 08.12.2008 року ОСОБА_2 (позивачу) було встановлено ІІ групу інвалідності з 04.12.2008 року до 01.01.2011 року (а.с.75), а з 01.01.2011 року - встановлено ІІ групу інвалідності довічно, причина інвалідності - захворювання пов»язане з участю в бойових діях при виконанні обов»язків військової служби (а.с.110).

Позивач ОСОБА_2 перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та отримує пенсію по інвалідності, має вислугу років 24 роки - у відповідності до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.48-119 копія матеріалів пенсійної справи); згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 08.12.2008 року ОСОБА_2 має статус інваліда війни ІІ групи (а.с.7, 77).

Відповідно до свідоцтва про хворобу №13 від 26.01.2006 року військово-лікарською комісією ОСОБА_2 (позивачу) було встановлено діагнози захворювань та визначено причинний зв»язок (основного захворювання) як захворювання, пов»язані з участю в бойових діях при виконанні обов»язків воєнної служби (а.с.11).

Як вбачається з довідки Департаменту фінансових ресурсів і економіки МВС України від 12.11.2015 року (а.с.13), позивачу ОСОБА_2 за державним обов»язковим особистим страхуванням працівників органів внутрішніх справ отримав нараховану страхову суму у розмірі 4250,00 грн. 08.08.2006 року за 50% втрати працездатності.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами.

11.11.2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся із письмовою заявою до начальника Департаменту фінансового забезпечення і бухгалтерського обліку МВС України про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №707 від 12.05.2007 року (а.с.8-9).

Листом №15/5-К-627 від 30.11.2015 року Позивачу було повідомлено про те, що зазначений Порядок виплати не поширюється на осіб, які брали участь у міжнародних миротворчих

операціях, і враховуючи те, що позивачу 13.12.2010 року було встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов»язаного з участю в бойових діях при виконанні обов»язків військової служби, законних підстав для виплати одноразової грошової допомоги відповідно до вищевказаного Порядку немає (а.с.10).

Позивачем ОСОБА_2 в порядку адміністративного судочинства не оскаржується зазначена відмова як протиправна, а заявлено лише вимогу про стягнення з відповідача на його користь суми одноразової грошової допомоги у розмірі 167832,00 грн. (за розрахунком позивача).

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що заперечення відповідача (а.с.41-44) щодо вимог позову ОСОБА_2 про стягнення з Міністерства Внутрішніх Справ України на користь ОСОБА_2 суми одноразової грошової допомоги у розмірі 167832,00 грн. знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно - позовні вимоги ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в задоволенні позову має бути відмовлено.

Керуючись ст.9, 11, 86, 159, 160 КАС України, на підставі ст.19, 55 Конституції України, ст.23 Закону України «Про міліцію» (чинного станом на 2006 рік), суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Міністерства Внутрішніх Справ України, 3 особа - Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві про стягнення суми одноразової грошової допомоги у розмірі 167832,00 грн. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Парамонов М.Л.