Справа № 2а/0570/12709/2012
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 р. Справа №2а/0570/12709/2012

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб'єва І.Г., при секретарі судового засідання Филиппенко М.С.,

за участі представника відповідача Тернинко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Петровському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби, Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про стягнення недоплачених сум заробітної плати за період з 06 березня 2012 року по 20 березня 2012 року, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в:

У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Петровському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з Відповідача недоплачену суму заробітної плати за період з 06 березня 2012 року по 20 березня 2012 року та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 24 417,45 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2012 року, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року, в задоволені позовних вимог відмовлено.

У квітні 2017 року від Вищого адміністративного суду України до Донецького окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа №2а/0570/12709/2012 для нового судового розгляду.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа передана для розгляду судді Аляб'єву І.Г.

Як вбачається з матеріалів справи Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним.

ОСОБА_2 працювала на посаді начальника відділу податкового контролю та аналітичної роботи управління податкового контролю юридичних осіб у Державній податковій інспекції у Петровському районі м. Донецька Донецької області.

Проте, 06 березня 2012 року її було переведено на посаду завідувача сектора планування, організації податкового контролю та аналітичної роботи відділу податкового контролю ДПІ у Петровському районі м. Донецька Донецької області. Зазначена посада, на яку її було переведено передбачала менший посадовий оклад, ніж був за попередньою посадою.

26 квітня 2012 року позивача було звільнено з посади за згодою сторін відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України.

На думку Позивача при звільненні їй не були виплачені всі суми, що підлягали виплаті, у зв'язку з чим вона звернулась до відповідача з заявою, в якій просила надати їй розрахунок її заробітної плати у зазначений проміжок часу, тобто доплатити їй заробітну плату за період роботи з 06 березня 2012 року по 20 березня 2012 року.

Проте, відповідач повідомив позивача, що всі виплати були здійснені відповідно до чинного законодавства про працю.

Крім того, Позивач в своєму позові зазначила, що при звільненні їй не було виплачено компенсацію за два дні невикористаної відпустки, а тому просила стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто по 09 жовтня 2012 року.

Через відділ діловодства та документообігу від Державної податкової інспекції у Петровському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби надійшли заперечення, в яких зазначили, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2011 року №981 була розпочата реорганізація Державної податкової адміністрації у Донецькій області та підпорядкованих їй державних податкових інспекцій у районах, утворені комісії з проведення реорганізації та головам комісій наказано, між іншим, повідомити та провести процедуру з повідомленням державного реєстратора про припинення юридичної особи.

У свою чергу наказом ДПА у Донецькій області від 13 жовтня 2011 року №346 було розпочато реорганізацію ДПС у Донецькій області, у тому числі і в ДПІ у Петровському районі м. Донецька. 04 січня 2012 року ОСОБА_2 була повідомлена про звільнення із займаної посади. У відповідності до пункту 1 статті 40 КЗпП України та наказу ДПС у Донецькій області від 01 березня 2012 року №73 позивачу було запропоновано пропозицію посади з нового штатного розпису та ОСОБА_2 дала згоду на запропоновану посаду.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, просила розглянути справи без її участі.

Представник Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області у судове засідання з'явилися, надав пояснення та просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як вбачається з копії паспорта громадянина України, НОМЕР_1, виданого Петровським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області 20 лютого 20012 року.

Наказом Державної податкової інспекції у Петровському районі м. Донецька від 28 жовтня 2009 року №48-о, у зв'язку зі змінами штатного розпису позивач призначена на посаду начальника відділу податкового контролю та аналітичної роботи управління податкового контролю юридичних осіб у Державній податковій інспекції у Петровському районі м. Донецька.

У зв'язку з реорганізацією державної податкової інспекції у Петровському районі м. Донецька шляхом перетворення у Державну податковому інспекцію у Петровському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби наказом ДПІ у Петровському районі м. Донецька Донецької області ДПС від 06 березня 2012 року за №1-о позивач призначена у порядку переведення на посаду завідувача сектору планування організації податкового контролю та аналітичної роботи відділу податкового контролю Державної податкової інспекції у Петровському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби, з посадовим окладом 1 253,00 грн на місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Державної податкової інспекції у Петровському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби від 26 квітня 2012 року №24-о «Про звільнення ОСОБА_2» Позивач звільнена з 26 квітня 2012 року з посади завідувача сектору планування, організації податкового контролю та аналітичної роботи відділу податкового контролю за угодою сторін, згідно пунктом 1 статті 36 Кодексу законів про працю України. Підставою звільнення є заява позивача від 29 березня 2012 року.

Розрахунком середньоденного заробітку за період січень-лютий 2012 року та розрахунком середньоденного заробітку на посаді завідувача сектору за березень місяць 2012 року, середньоденна заробітна плата на попередньому місці роботи на посаді начальника відділу податкового контролю та аналітичної роботи управління податкового контролю юридичних осіб ДПІ у Петровському районі м. Донецька складала 155,84 грн, а середньоденний заробіток на посаді завідувача сектору Інспекції складав 180,87 грн.

У матеріалах справи міститься лист Відповідача, у якому зазначено, що згідно з листом Маріупольської ОДПІ від 07 липня 2017 року № 6088/8/05-19-05-013 «Щодо надання довідки» особові рахунки працівників ДПІ у Петровському районі м. Донецька за 2012 рік не передавались на зберігання до Маріупольської ОДПІ, у зв'язку з тим, що особові рахунки працівників залишились у захопленій адмінбудівлі на тимчасово непідконтрольній Україні території у м. Донецьку.

Здійснивши оцінку обставин справи, надавши їм юридичної кваліфікації, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого.

Частиною 1 статті 3 цього Кодексу передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, якщо спеціальними законами ці питання не врегульовані.

Відповідно до вимог статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Як вже зазначалось судом раніше, ОСОБА_2 з 28 жовтня 2009 року працювала в Державній податковій інспекції у Петровському районі м. Донецька на посаді начальника відділу податкового контролю та аналітичної роботи управління податкового контролю юридичних осіб у Державній податковій інспекції у Петровському районі м.Донецька. Посадовий оклад позивача складав 1292,00 грн на місяць.

З матеріалів справи вбачається та в судовому засіданні підтверджено представником відповідача, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2011 року №981 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» була розпочата реорганізація Державної податкової адміністрації у Донецькій області та підпорядкованих їй державних податкових інспекцій у районах, утворені комісії з проведення реорганізації та головам комісій наказано, між іншим, повідомити та провести процедуру з повідомленням державного реєстратора про припинення юридичної особи.

В свою чергу наказом Державної податкової служби від 10 жовтня 2011 року № 49 на підставі зазначеної вище постанови КМУ розпочато реорганізацію Державної податкової адміністрації у Донецькій області, у тому числі і в Державній податковій інспекції у Петровському районі м. Донецька.

У зв'язку з реорганізацією інспекції та у відповідності до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, 04 січня 2012 року ОСОБА_2 була повідомлена про звільнення із займаної посади 06 березня 2012 року.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що наказом Державної податкової інспекції у Петровському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби від 01 березня 2012 року №73 введені в дію тимчасові організаційні структури та штатні розписи, у зв'язку з цим ОСОБА_2 було запропоновано посаду завідувача сектору планування організації податкового контролю та аналітичної роботи відділу податкового контролю Державної податкової інспекції у Петровському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби з посадовим окладом 1253,00 грн на місяць, з якою позивач погодилась та надала заяву щодо призначення на зазначену вище посаду.

У відповідності до пункту 1 статті 114 Кодексу законів про працю України при переведенні працівника на іншу постійну нижчеоплачувану роботу за працівником зберігається його попередній середній заробіток протягом двох тижнів з дня переведення.

Економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання (далі - підприємства), а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці і спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати регулюються Законом України «Про оплату праці» (далі - Закон).

Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону передбачена структура заробітної плати, яка складається з основної, додаткової заробітної плати та інші заохочувальних та компенсаційних виплат.

Основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Приписами статті 6 Закону передбачена тарифна система оплати праці. Основою організації оплати праці є тарифна система, яка включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники). Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі: тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати; міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники) розробляються Міністерством праці України.

Разом з тим, обчислення середньої заробітної плати регулюється Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року (далі - Порядок).

Пунктом 3 розділу 3 даного Порядку передбачені виплати, що включаються в розрахунок середньої заробітної плати, зокрема, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками - почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату.

Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Як підтверджено матеріалами справи, зокрема, розрахунком середньоденного заробітку за період січень-лютий 2012 року та розрахунком середньоденного заробітку на посаді завідувача сектору за березень місяць 2012 року, середньоденна заробітна плата на попередньому місці роботи на посаді начальника відділу податкового контролю та аналітичної роботи управління податкового контролю юридичних осіб ДПІ у Петровському районі м. Донецька складала 155,84 грн, а середньоденний заробіток на посаді завідувача сектору Інспекції складав 180,87 грн.

З наданих матеріалів справи та з урахуванням неможливості отримання довідки про нарахування Позивачу заробітної плати в період з 06 березня 2012 року по день звільнення з причин знаходження особових рахунків працівників на тимчасово непідконтрольній території України в м. Донецьку, при порівнянні оплати праці на посаді начальника відділу з оплатою праці на посаді завідувача сектору, у суду немає підстав вважати, що заробітна плата після переведення ОСОБА_2 стала нижчеоплачуваною.

Таким чином, суд не бере до уваги посилання Позивача на норми статті 114 КЗпП України відносно того, що при переведенні у позивача стала нижчеоплачувана робота, оскільки заробіток позивача на посаді завідувача сектору планування організації податкового контролю та аналітичної роботи відділу податкового контролю Державної податкової інспекції у Петровському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби не став нижче, ніж на попередній посаді.

Щодо позовних вимог відносно стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні щодо невиплати компенсації за два дні невикористаної відпустки у сумі 24 417,45 грн суд зазначає наступне.

Згідно з статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

У відповідності до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, зокрема, наказом ДПІ у Петровському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби №3-в від 30 березня 2012 року «Про надання щорічної та додаткової відпусток» ОСОБА_2 надано щорічну основну відпустку тривалістю 4 календарні дні. Додаткову оплачувану відпустку за 2010 рік, як одинокій матері, яка має дитину віком до 18 років, тривалістю 10 календарних днів та додаткову оплачувану відпустку за 2012 рік тривалістю 10 календарних днів з 02 по 26 квітня 2012 року включно.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 29 березня 2012 року ОСОБА_2 на ім'я начальника Інспекції надана заява, відповідно до якої просить звільнити її з займаної посади 26 квітня 2012 року згідно пунктом 1 статті 36 КЗпП за згодою сторін.

Як вже було зазначено судом раніше, у відповідності до статті 116 КЗпП України якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування законодавства про оплату праці» непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої статті 117 КЗпП.

Таким чином, суд звертає увагу позивача на те, що при виявленні недоплачених сум при звільненні (компенсація за 2 дні невикористаної відпустки) вона мала право звернутися до відповідача з вимогою про розрахунок, що було б підставою для застосування відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зверталася до ДПІ у Петровському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби з заявами від 25 липня 2012 року та 20 серпня 2012 року про надання довідки з розшифровкою сум нарахувань та утримань за період березень 2011 рік та квітень 2012 рік.

Проте, доказів звернення до Державної податкової інспекції у Петровському районі м. Донецька Донецької області Державної податкової служби з вимогою про розрахунок (виплата компенсації за 2 дні невикористаної відпустки) позивачем не надано.

Крім того, в судовому засіданні позивачем підтверджено, що після виявлення помилки щодо не вірного розрахунку суми при звільненні, а саме невиплати компенсації за два дні невикористаної відпустки, вона до відповідача з вимогою про надання розрахунку суми не зверталась.

Також, в судовому засіданні представником відповідача надано платіжне доручення від 09 жовтня 2012 року № 321 з якого вбачається, що ОСОБА_2 виплачено компенсацію за два дні невикористаної відпустки за період з 10 лютого 2012 року по 26 квітня 2012 року у сумі 332,48 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з боку відповідача не було порушено право позивача стосовно виплати заробітної плати, а також здійснення повного розрахунку при звільненні.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 8-11, 17, 69-71, 86, 94, 158-163, 185-186, 254, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 про стягнення недоплачених сум заробітної плати за період з 06 березня 2012 року по 20 березня 2012 року, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21 липня 2017 року.

Суддя Аляб'єв І.Г.