Справа № 804/3490/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 р. Справа № 804/3490/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Барановського Р.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Криворізька центральна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі-Криворізька центральна ОДПІ, податковий орган, контролюючий орган, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суді із адміністративним позовом до ОСОБА_2 щодо стягнення з відповідача заборгованості по сплаті орендної плати з фізичних осіб в сумі 147 737, 70 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за даними контролюючого органу у ОСОБА_2 обліковується заборгованість по по сплаті орендної плати з фізичних осіб в сумі 147 737, 70 грн., яка платником у добровільному порядку не погашена.

Позиція ОСОБА_2 відображена у запереченнях на позов та полягає у безпідставності заявлених вимог, з огляду на відсутність у відповідача податкової заборгованості. Відповідач зазначає про неможливість наявності у неї податкового боргу по сплаті орендної плати з юридичних осіб за 2013 рік за податковими повідомленнями-рішеннями № від 30.04.2013р. та за № від 11.06.2013р., оскільки податкове повідомлення-рішення № від 30.04.2013р. скасоване податковим органом, а інше податкове повідомлення-рішення за № від 11.06.2013р. - скасоване у судовому порядку, а у зв'язку з тим, що нових податкових повідомлень-рішень, якими ОСОБА_2 визначено грошове зобов'язання по сплаті орендної плати з фізичних осіб за 2013 рік контролюючим органом не виносилось, що виключає наявність у відповідача податкового боргу за такими грошовими зобов'язаннями, а також виключає наявність у позивача правових підстав для нарахування ОСОБА_2 пені.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) перебуває на податковому обліку у Криворізькій центральній ОДПІ як платник податків та зборів.

Так, станом на 20.05.2016р. за обліковими даними контролюючого органу за відповідачем обліковується заборгованість по сплаті орендної плати з фізичних осіб у загальному розмірі 174 737, 70 грн., яка утворилась внаслідок несплати відповідачем:

- грошового зобов'язання за платежем "Орендна плата з фізичних осіб" за податковий період - 2013 рік в сумі 123 883, 23 грн., визначеного згідно сформованого Криворізькою центральною МДПІ податкового повідомлення-рішення за № від 30.04.2013р., яке направлялось на податкову адресу ОСОБА_3 та вважається врученим відповідачу - 25.06.2013р.;

- грошового зобов'язання за платежем "Орендна плата з фізичних осіб" за податковий період - 2014 рік в сумі 59 135, 40 грн., визначеного згідно сформованого Криворізькою центральною ОДПІ податкового повідомлення-рішення за №5608-15 від 23.06.2014р., яке направлялось на податкову адресу ОСОБА_3 та вважається врученим відповідачу - 01.07.2014р.;

- грошового зобов'язання за платежем "Орендна плата з фізичних осіб" за податковий період - 2015 рік в сумі 58 841, 82 грн., визначеного згідно сформованого Криворізькою центральною ОДПІ податкового повідомлення-рішення за №2448-15 від 07.05.2015р., яке направлялось на податкову адресу ОСОБА_3 та вважається врученим відповідачу - 09.07.2015р.;

-пені в сумі 50 854, 47 грн., нарахованої контролюючим органом в порядку ст. 129 Податкового кодексу України.

Слід зазначити, що сума нарахованих платнику грошових зобов'язань зменшилась внаслідок часткової сплати ОСОБА_3 орендної плати з фізичних осіб на суму 117 977, 22 грн. згідно платіжного доручення №515 від 28.08.2014р. на суму 59 135, 40 грн. та згідно платіжного доручення №1096 від 20.08.2015р. на суму 58 841, 82 грн.

Так, у зв'язку з порушенням платником граничних термінів сплати грошових зобов'язань з орендної плати з фізичних осіб, визначених ОСОБА_3 згідно податкових повідомлень-рішень податкового органу, сума грошових зобов'язань відповідача в розмірі 174 737, 70 грн. набула статусу податкового боргу.

Наявність зазначених сум податкового боргу підтверджується Розрахунком суми податкового боргу від 20.05.2016р., у зв'язку з подальшою несплатою відповідачем суму заборгованості у добровільному порядку Криворізька центральна ОДПІ звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст.16, ст. 36 Податкового кодексу України (далі-ПК), встановлено обов'язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковий обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку в порядку і строки, визначеному цим Кодексом. Податковий обов'язок платника податків виникає за кожним податком та збором.

Контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи (п. 41.1 ст. 41 ПК).

У відповідності до положень п.п. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК - контролюючі органі мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 54 ПК (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

-платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об'єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

- дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

- згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

- дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;

- результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом (п. 54.5 ст. 54 ПК).

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно із п. 58.1 ст. 58 ПК (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

- невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

- завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

- заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. 58.2 ст. 58 ПК).

Згідно з п. 58.3 ст.58 ПК (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що податкові повідомлення-рішення № від 30.04.2013р., №5608-15 від 23.06.2014р., №2448-15 від 07.05.2015р. - отримані відповідачем та в адміністративному або у судовому порядку не оскаржувались.

Підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено поняття "пеня", у відповідності до якого -це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Статтею 129 ПК встановлено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом;

Згідно із п. 129.2 ст. 129 ПК - у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов'язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов'язання (його частини) скасовується.

- у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті. Пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження. Пеня, визначена підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виплати (нарахування) доходів на користь платників податків - фізичних осіб (п. 129.4 ст. 129 ПК).

Згідно з п. 14.1.175 ст.14 ПК - податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання (п. 59.3 ст. 59 ПК).

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПК).

На виконання вимог зазначеної норми, податковим органом було сформовано та направлено на адресу платника податкову вимогу №8253-17 від 03.10.2013р. на суму 123 883, 23 грн.

За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 ПК - у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що ііснує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до вимог ст. 58.3, 59.1 ПК, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Зазначена податкова вимога відповідачем залишилася не виконана у встановлені законодавством строки.

Докази оскарження зазначеної вимоги у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, за даними Криворізької центральної ОДПІ загальна сума податкового боргу ОСОБА_2 по сплаті орендної плати з фізичних осіб становить 174 737, 70 грн. та у добровільному порядку відповідачем не погашена.

Так, у запереченнях на позов ОСОБА_2 стверджує, що у неї відсутня заборгованість по сплаті орендної плати з фізичних осіб в рамках даного адміністративного позову.

Стосовно доводів відповідача, викладених у запереченнях на позов, суд зазначає наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що грошове зобов'язання за платежем "Орендна плата з фізичних осіб" за податковий період - 2013 рік в сумі 123 883, 23 грн. визначене позивачем згідно сформованого Криворізькою центральною МДПІ (правонаступник - Криворізька центральна ОДПІ) податкового повідомлення-рішення за № від 30.04.2013р.

Водночас судом встановлено, що дане податкове повідомлення-рішення скасоване контролюючим органом, що підтведжується наявною у матеріалах справи копією листа Криворізької центральною міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби за вих. №7669/10/13 від 11.06.2013р., що також було встановлено в ході судового розгляду адміністративної справи №804/13676/13-а.

Листом Криворізької міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби за вих. №7669/10/13 від 11.06.2013р. податковий орган повідомив ОСОБА_2 про розмір нарахувань, які необхідно сплатити землекористувачу у зв'язку із затвердженням технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу у відповідності до рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.2010р.

Також у даному листі контролюючий орган зазначив про скасування податкового повідомлення-рішення за № від 30.04.2013р. на підставі п.п. 60.1.2 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України, зауваживши, що податкове повідомлення-рішення з урахуванням грошової оцінки у відповідності до рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.2010р. буде надіслано додатково.

11.06.2013р. Криворізькою центральною МДПІ було сформовано нове податкове повідомлення-рішення за № від 11.06.2013р., яким ОСОБА_2 визначено грошове зобов'язання за платежем "Орендна плата з фізичних осіб" за податковий період - 2013 рік в сумі 298 968, 84 грн.

Правомірність даного податкового повідомлення-рішення була предметом судового розгляду в адміністративній справі №804/13676/13-а.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2013р. у справі №804/13676/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2014р., позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення за № від 11.06.2013р.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України - судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У відповідності до положень ч. 3 та ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України - у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України - обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд не вправі ставити під сумнів обов'язковість виконання набравших законної сили рішень, винесених за результатами розгляду адміністративної справи №804/13676/13-а, якими податкове повідомлення-рішення №000121742 від 11.06.2013р. визнано протиправними та скасовано, оскільки у вказаних адміністративних справах брали участь ті ж самі сторони, встановлені зазначеними судовими рішеннями обставини не підлягають доказуванню при розгляді справи №804/3490/16

Відповідно до п. 58.2. ст.58 ПК - податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 58.3 ст.58 ПК - податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства (п. 55.1 ст. 55 ПК).

Відповідно до п.п. 60.1.2 п. 60.1 ст. 60 ПК - податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, зокрема, у разі якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу.

Пунктом 60.3 ст. 60 ПК визначено, що у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Отже, з вищенавеного слідує, що податкове повідомлення-рішення за № від 30.04.2013р., яким ОСОБА_2 визначено контролюючим органом грошове зобов'язання за платежем "Орендна плата з фізичних осіб" за податковий період - 2013 рік в сумі 123 883, 23 грн. на момент розгляду даної адміністративної справи є відкликаним в порядку статті 60 Податкового кодексу Украни.

Щодо заявленої податковим органом до стягнення у примусовому порядку заборгованості по грошовим зобов'язанням, визначеним ОСОБА_2 за податковими повідомленнями-рішеннями №5608-15 від 23.06.2014р. та №2448-15 від 07.05.2015р. суд зазначає таке.

Так, з матеріалів справи вбачається, що грошові зобов'язання за даними податковими повідомленнями-рішеннями контролюючого органу є узгодженими та погашеними відповідачем у добровільному порядку, а саме:

- грошове зобов'язання за платежем "Орендна плата з фізичних осіб" за податковий період - 2014 рік в сумі 59 135, 40 грн., визначеного згідно сформованого Криворізькою центральною ОДПІ податкового повідомлення-рішення за №5608-15 від 23.06.2014р. (отримане відповідачем - 01.07.2014р.) - погашено відповідачем згідно із платіжним дорученням №515 від 28.08.2014р. на суму 59 135, 40 грн.;

- грошового зобов'язання за платежем "Орендна плата з фізичних осіб" за податковий період - 2015 рік в сумі 58 841, 82 грн., визначеного згідно сформованого Криворізькою центральною ОДПІ податкового повідомлення-рішення за №2448-15 від 07.05.2015р. (отримане відповідачем - 09.07.2015р.) - погашено відповідачем згідно із платіжним дорученням №1096 від 20.08.2015р. на суму 58 841, 82 грн.

Таким чином, враховуючи те, що грошові зобов'язання нараховані ОСОБА_2 за податковими повідомленнями-рішеннями №5608-15 від 23.06.2014р. та №2448-15 від 07.05.2015р. погашено відповідачем у повному обсязі, то повторне стягнення з відповідача нарахованих за даними рішеннями грошових зобов'язань по сплаті орендної плати з фізичних осіб - є недоцільним.

Стосовно сум нарахованої ОСОБА_2 пені у розмірі 50 854, 47 грн., слід зазначити, що у матеріалах справи відсутній розрахунок та витяг з картки обліку платника по платежу "Орендна плата з фізичних осіб" на підтвердження того, яким чином та на які суми грошових зобов'язань відповідача Криворізькою центральною ОДПІ нараховано ОСОБА_2 пеню.

Слід також зауважити, що податкове повідомлення-рішення № від 30.04.2013р. скасоване податковим органом, а податкове повідомлення-рішення за № від 11.06.2013р. - визнане протиправним і скасоване у судовому порядку, грошові зобов'язання заподатковими повідомленнями-рішеннями №5608-15 від 23.06.2014р. та №2448-15 від 07.05.2015р. - ОСОБА_2 сплачено своєчасно, а доказів існування у відповідача непогашеної заборгованості по сплаті орендної плати з фізичних осіб за минулі податкові періоди Криворізькою центральною ОДПІ до суду не надано - у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження правомірності нарахованої позивачем ОСОБА_2 пені.

Пунктом 87.2 ст. 87 ПК визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 ПК - контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 ПК - орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно із п.п. 60.1.1 п. 60.1 та п. 60.2 ст. 60 ПК, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, у разі якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

Також, суд зауважує, що з огляду на факт скасування податкового повідомлення-рішення № від 30.04.2013р., у відповідача на момент розгляду даної адміністративної справи була відсутня заборгованість у розмірі 123 883, 23 грн., за якою контролюючим органом було сформовано податкову вимогу №8253-17 від 03.10.2013р. на суму 123 883, 23 грн., у відповідності до п. 60.2 ст. 60 ПК вважається відкликаною.

Підсумовуючи вищенаведене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що будь-який орган державної влади зобов'язаний діяти виключно у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Відповідні положення кореспондовані в пп.21.1.1. п.21.1 ст. 21 Податкового кодексу України, де закріплено, що посадові особи контролюючого органу мають за обов'язок дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи те, що податкове повідомлення-рішення № від 30.04.2013р. є відкликаним, а грошові зобов'язання визначен за податковими повідомленнями-рішеннями №5608-15 від 23.06.2014р. та №2448-15 від 07.05.2015р. - ОСОБА_2 сплачено своєчасно, а доказів існування у відповідача непогашеної заборгованості по сплаті орендної плати з фізичних осіб за минулі податкові періоди Криворізькою центральною ОДПІ до суду не надано як і розрахунку нарахування платнику пені, суд доходить до висновку, що позивачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено наявності за відповідачем податкового боргу у розмірі, заявленому до стягнення.

З огляду на викладене, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що адміністративний позов Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Р.А. Барановський