Справа № 756/7400/17
Суддя: Майбоженко А. М.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

18.07.2017 Справа № 756/7400/17
Ун. №756/7400/17
Пр. №2-а/756/279/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М. розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

31.05.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, а саме поновити здійснення пенсійних виплат по інвалідності з 01.01.2017 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що з 05.10.2010 року до 01.04.2015 року отримував пенсійні виплати по інвалідності на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З 01.04.2015 року відповідач припинив здійснення вказаних виплат у зв'язку з внесенням змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України до пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року до, зокрема, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Питання про обґрунтованість припинення виплат було предметом судового розгляду, постановою Оболонського районного суду м.Києва від 23.01.2017 року було зобов'язано відповідача поновити позивачу пенсійні виплати по інвалідності з 18.02.2016 року.

На виконання вказаного рішення відповідач прийняв рішення про поновлення виплати пенсії за період з 18.02.2016 року по 19.12.2016 року. На виконання рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року було проведено виплату пенсії за період з 20.12.2016 року по 31.12.2016 року.

Крім того, відповідач у відповідь на звернення позивача зазначив, що згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VІІІ від 06.12.2016 року, ч.1 ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» викладено у наступній редакції: тимчасово, по 31 грудня 2017 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист"), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року N 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії не виплачуються. У частині 2 цієї ж статті цифри «2017» замінено на «2018». З урахуванням вказаних змін до законодавства, відповідач вважає, що підстави для виплати позивачу пенсії з 01.01.2017 року відсутні.

На час прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VІІІ від 06.12.2016 року і по теперішній час ОСОБА_1 займає посаду, на яку розповсюджується дія Закону України «Про державну службу» та має статус державного службовця.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії//щомісячне довічне грошове утримання призначаються, у тому числі, відповідно до Закону України «Про державну службу».

До 01.06.2015 року Закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних не був прийнятий, а тому втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і пенсії за цим Законом не призначаються.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 з 01.06.2015 року не підпадає під дію Закону України «Про державну службу» щодо призначення спеціальної пенсії державного службовця тому з цієї дати у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відсутні правові підстави для нездійснення виплат пенсії останнього.

На звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26.04.2017 року щодо поновлення виплат пенсії отримав лист, в якому зазначено про відсутність підстав для виплати пенсії з 01.01.2017 року.

Відповідач, одержавши копію ухвали про відкриття скороченого провадження, копію позовної заяви та доданих до неї документів, в строк, що визначений ч.3 ст.183-2 КАС України заперечень щодо позову суду не надав.

За результатами розгляду справи у скороченому провадженні, оцінивши повідомленні позивачем обставини, враховуючи достатність наявних матеріалів, вважаю можливим ухвалити судове рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, та вважаю правильним прийняти рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З 01.04.2015 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві припинило здійснення зазначених виплат у зв'язку з внесенням змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» в тому числі й до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Згідно довідки від 01.08.2016 року №05-17/103 ОСОБА_1 з 19.11.2013 року по теперішній час працює в Конституційному Суді України і займає посаду, яка віднесена до посад державної служби.

Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 23.01.2017 року зобов'язано відповідача поновити пенсійні виплати по інвалідності позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 18.02.2016 року. Дане судове рішення набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення відповідач прийняв рішення про поновлення виплати пенсії за період з 18.02.2016 року по 19.12.2016 року. На виконання рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року було проведено виплату пенсії за період з 20.12.2016 року по 31.12.2016 року.

Крім того, відповідач у відповідь на звернення позивача зазначив, що згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VІІІ від 06.12.2016 року, ч.1 ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» викладено у наступній редакції: тимчасово, по 31 грудня 2017 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист"), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року N 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії не виплачуються. У частині 2 цієї ж статті цифри «2017» замінено на «2018». З урахуванням вказаних змін до законодавства, відповідач вважає, що підстави для виплати позивачу пенсії з 01.01.2017 року відсутні.

З даним рішенням суд погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», після внесення змін, тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року особам, яким пенсія призначалась відповідно до цього Закону, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, у тому числі Законом України «Про державну службу», пенсії призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відновлюється відповідно до цього Закону.

Зазначене положення ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» ще раз було змінено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року та викладено у наступній редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи ветеранів військової служби, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у частині другій цифри 2016 замінено цифрами 2017.

Також вказане положення ч.1 ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» змінено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06.12.2016 року та викладено в наступній редакції: тимчасово, по 31 грудня 2017 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист"), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року N 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії не виплачуються. У частині 2 цієї ж статті цифри «2017» замінено на «2018».

Пунктом 4 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення визначено, що Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: підготувати та подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах; забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Пунктом 5 розділу III «Прикінцеві положення» цього Закону встановлено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, у тому числі, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, дана правова норма чітко визначає подію, з ненастанням якої припиняють свою дію норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» та інших спеціальних законів, зазначених вище.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно станом на 01.04.2015 займав посаду державного службовця, яка у майбутньому (при наявності достатнього стажу) давала б йому право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», то з 01.01.2017 пенсія, призначена згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплачуватись не повинна.

Проте, як вже зазначалося вище, відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01.06.2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України «Про державну службу».

На виконання вказаного п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року прийнятий не був.

У зв'язку з вищезазначеним, з 01.06.2015 втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом також не можуть призначатися.

Тобто, з 01.06.2015 позивач перестав бути особою, якій з 01.04.2015 було призупинено виплату пенсії у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», отже, відпали підстави для застосування даної норми закону, а відповідно виплата пенсії позивачу повинна бути поновлена.

Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України деяких положень ст.ст. 43, 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ухвалив рішення №7-рп/2016 від 20.12.2016 року за яким, крім іншого визнано таким, що не відповідає Конституції України перше речення ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») які працюють на посадах та на умовах, передбачених «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» призначені пенсії// щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Частинами першою та другою ст.71 КАС України передбачено, що на кожну зі сторін покладено обов'язок довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх та беззаперечних доказів на спростування позовних вимог.

Ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене вище, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 72, 99, 159, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання здійснити пенсійні виплати - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення пенсійних виплат по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 01.01.2017 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити пенсійні виплати по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 01.01.2017 року.

Постанову суду в межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.М. Майбоженко