Справа № 377/684/16-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року м. Київ К/800/3910/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Шведа Е.Ю.
Мороза В.Ф.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017 року у справі № 377/684/16-а за позовом ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, в якому просив:

- визнати відмову Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області у прийнятті його документів та оформленні подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, із числа постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, протиправною;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області прийняти заяву позивача для встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, із числа постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, оформити та направити подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для вирішення питання видачі йому посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1;

- зобов'язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації прийняти від Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області подання для встановлення позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, із числа постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4;

- зобов'язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації вирішити питання щодо встановлення ОСОБА_4 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, із числа постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 та видати відповідне посвідчення категорії 1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є постраждалим від аварії на Чорнобильській АЕС 4 категорії та з 22.07.2013 року працює в зоні відчуження в Державному підприємстві «Управління забезпечення функціонування об'єктів ЧАЕС». З 14.07.2016 року Київською обласною спеціалізованою МСЕК позивачу встановлену II групу інвалідності (довічно) по захворюванню, пов'язаному із впливом аварії на ЧАЕС. Позивач 15.08.2016 року подав відповідачам заяву із відповідними документами про видачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, на що отримав протиправну відмову у прийнятті його документів та видачі йому посвідчення особи постраждалої від аварії на ЧАЕС категорії 1 через відсутність правових підстав для видачі такого посвідчення.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 09.11.2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

На постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017 року та надійшла касаційна скарга ОСОБА_4, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про її скасування та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є уродженцем с. Дніпровське, Чернігівського району, Чернігівської області, проживає у м. Славутич.

Відповідно до посвідчення 4 категорії серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 є громадянином, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 році, посвідчення видано 17.02.1994 року Київською обласною державною адміністрацією.

З 14.07.2016 року Київською обласною спеціалізованою МСЕК позивачу встановлено II групу інвалідності (довічно) по захворюванню, пов'язаному із впливом аварії на ЧАЕС.

Позивач 15.08.2016 року подав заяву із відповідними документами до Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області для отримання посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Також 16.08.2016 року позивач подав заяву до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для отримання посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Листами від 18.08.2016 року № 09/01-15 та від 30.08.2016 року № 05-59-1646 відповідачами відмовлено у видачі позивачу посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, оскільки Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.14 року № 76-VIII внесені зміни до Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, а тому починаючи з 01.01.2015 року підстави для видачі посвідчення1 категорії відсутні.

Не погоджуючись із такими рішеннями відповідачів позивач звернувся в суд з даним позовом.

Розглядаючи справу та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що у зв'язку з встановленням групи інвалідності у позивача виникло право на отримання посвідчення вказаної категорії з визначенням статусу особи учасника ліквідації насідків аварії на ЧАЕС.

Натомість скасовуючи рішення суду першої інтонації та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач на час встановлення захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС та інвалідності не проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, оскільки Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VIII абзац п'ятий частини другої (визначення зони посиленого радіоекологічного контролю) Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначав зони посиленого радіоекологічного контролю, виключений.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскільки такої зони, відповідно до чинного законодавства, немає, а отже позивач не є потерпілим від Чорнобильської катастрофи та на момент складання експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 11.07.2016 року № 9483, огляду МСЕК - 14.07.2016 року та звернення із заявами про надання посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, позивач не мав статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Конституційні права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтями 11, 14 наведеного Закону визначаються підстави та умови віднесення осіб до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи

Так, відповідно до положень ст.11 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: 1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов'язкового) і гарантованого добровільного відселення; 2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 01.01.1993 року на території зони безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій; 3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років; 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01.01.1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років; 5) особи, які працювали з моменту аварії до 01.07.1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 - 1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов'язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України; 6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п'ятої статті 17 цього Закону.

Згідно п.1 ч.1 ст. 14 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - категорія 1.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю і йому було видане посвідчення потерпілого категорії 4, яке діє на час проживання або роботи у зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Режим та правове визначення територій радіоактивного забруднення регулюється Законом України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VIII абзац п'ятий частини другої (визначення зони посиленого радіоекологічного контролю) Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначав зони посиленого радіоекологічного контролю, виключений. Цим же Законом ст. 2 («Визначення категорії зон радіоактивного забруднених територій») та ст. 23 («Компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 4») Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виключено, вказані зміни до Закону вступили в силу з 01.01.2015 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач на час встановлення захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС та інвалідності не проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, згідно вищенаведених змін до законодавства, оскільки така зона, відповідно до чинного законодавства, виключена.

Виходячи із встановлених обставин та норм діючого законодавства, на момент складання експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 11.07.2016 року № 9483, огляду МСЕК - 14.07.2016 року та звернення із заявами про надання посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії позивач не мав статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому суд апеляційної інстанції дійшов до обґрунтованих висновків про відсутність підстав для задоволення позову щодо зобов'язання видачі посвідчення особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовано до них норми матеріального права.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 у справі № 377/684/16-а відхилити, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: