Справа № 711/1636/17
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 711/1636/17 Головуючий у 1-й інстанції: Шипович В.В.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

11 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Земляної Г.В.

Мельничука В.П.

за участю секретаря Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправним рішення від 07.11.2016 р. №8-3 «Про переоформлення автомобіля після смерті інваліда» в частині платної передачі позивачу автомобіля ЗАЗ 110308-44, 2010 року випуску; зобов'язання змінити таке рішення і провести безоплатну передачу автомобіля після смерті чоловіка; зобов'язання повернення незаконно утриманих коштів на суму 18981,06 грн.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 1 рішення №8-3 від 07.11.2016 р. колегії Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації «Про переоформлення автомобіля після смерті інваліда». Зобов'язано Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації за рахунок державного бюджету повернути ОСОБА_3 кошти в сумі 18981,61 грн., сплачені нею 17.09.2016 р. як залишкова вартість автомобіля ЗАЗ 10 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2. Зобов'язано Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на підставі абзаців 3-6 пункту 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 р. - безоплатно залишити у користуванні ОСОБА_3, автомобіль ЗАЗ 10 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2. В іншій частині позову відмовлено.

На вказану постанову позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в частині задоволення позову, закрити провадження у справі, а позов залишити без розгляду.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

Позивач із 11.06.1966 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11.01.2011 р. серії НОМЕР_3.

ОСОБА_4 був інвалідом 1 групи згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 03.09.2014 р. серії 10 ААВ №857085.

Рішенням колегії Головного управління праці та соціального захисту населення від 13.12.2010 р. №13-1 відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 р., ОСОБА_4 було надано автомобіль ЗАЗ 110308-44, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 без права відчуження та передачі права керування без дозволу органів соціального забезпечення.

Згідно свідоцтва про смерть від 16.02.2016 р. серії НОМЕР_4 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Автомобіль виданий ОСОБА_4 на час його смерті мав строк експлуатації більше 5 але менше 10 років.

Позивач на момент смерті чоловіка була зареєстрована із ним разом за адресою АДРЕСА_1, є інвалідом 1 групи з 01.04.2016 р. згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААА №200500, та з 07.02.2011 р. перебуває на обліку для забезпечення автомобілем в Департаменті соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації (станом на 21.04.2016 р. в черзі під №383).

Відповідно до довідки Територіального сервісного центру №7141 МВС України за позивачем протягом останніх семи років транспортні засоби не реєструвались.

Департаментом соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації 27.04.2016 р. складена довідка-рахунок про результати розрахунку ступеня зношеності автомобіля ЗАЗ 110308-44, 2010 року випуску, виданого ОСОБА_4, згідно із якою вартість автомобіля становить 18981,06 гривень.

Рішенням колегії Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації «Про переоформлення автомобіля після смерті інваліда» від 07.11.2016 р. №8-3, - після смерті ОСОБА_4 дозволено перереєструвати на ОСОБА_3 автомобіль ЗАЗ 110308-44, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля.

Вказане рішення позивач вважала протиправним у зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що позивач після смерті ОСОБА_4 мала всі правові підстави передбачені абз. 3-6 п.16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 р. вимагати від Департаменту безкоштовного залишення у своєму користуванні автомобіля ЗАЗ 110308-44, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2. Однак можливість передання такого автомобілю безоплатно у власність позивача не передбачено чинним законодавством, тому в іншій частині позову відмовлено.

Відповідно до ч. 9 ст. 26 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні», - перелік технічних та інших засобів реабілітації, порядок забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 рю (далі - Порядок) визначає механізм забезпечення легковими автомобілями інвалідів, які мають право на їх отримання безоплатно або на пільгових умовах, є громадянами України і місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку.

Згідно абзаців 3-6 пункту 16 Порядку, - автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через структурний підрозділ соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції.

Відповідно до квитанції від 17.09.2016 р. ОСОБА_3 сплатила до державного бюджету 18981,06 грн., як залишкову вартість автомобіля, поряд із тим, позивач зверталася до відповідача із заявою про передачу їй автомобіля безкоштовно, зазначаючи, що вимога Департаменту до неї про сплату коштів суперечить законодавству України.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо скасування пункту 1 оскаржуваного рішення №8-3 від 07.11.2016 р. щодо видачі дозволу на викуп та переоформлення автомобілю, зобов'язання повернути позивачу сплачені кошти, та зобов'язання безоплатно залишити у користуванні позивача такого автомобілю.

Однак, в апеляційній скарзі позивач зазначає, що з оскаржуваним рішенням відповідача не погоджувалася, так як вважала, що має право на безкоштовне отримання автомобілю саме у власність, а не у користування, тому і зверталася до суду з позовом. Постановою суду першої інстанції їй виділяється такий автомобіль у безоплатне користування, а не у власність, що позивача не влаштовує. При цьому, апеляційна скарга не містить жодних доводів щодо невідповідності законодавству рішення суду першої інстанції. Позивач зазначає, що на даний час вже згодна забрати такий автомобіль у свою власність за грошові кошти, які були сплачені згідно квитанції від 17.09.2016 р., тому просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову та залишити в силі оскаржуване рішення відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КАС України позивач має право відмовитися від адміністративного позову у суді апеляційної чи касаційної інстанції до закінчення відповідно апеляційного чи касаційного розгляду. Позивач має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Колегія суддів зазначає, що позивач не подавала суду апеляційної інстанції заяви про відмову від позову.

Позивач подала апеляційну скаргу доводи якої не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, які впливають на правильність вирішення справи.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Згідно ст. 194 КАС України позивач може відмовитися від адміністративного позову до закінчення апеляційного розгляду. У разі відмови від адміністративного позову суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 112 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 КАС України про прийняття відмови від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі.

Таким чином, підстави для скасування постанови суду першої інстанції та залишення позову без розгляду відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову частково, тому апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення, а постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2017 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Земляна Г.В.

Мельничук В.П.

Повний текст ухвали складено 17.07.2017 року

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Мельничук В.П.

Земляна Г.В.