Справа № 676/854/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/854/17

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

13 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

позивачки: ОСОБА_2,

представника позивачки: ОСОБА_3,

представника відповідача: Лукова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила: визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Секрети О.М. неправомірними; визнати протиправною та скасувати оцінку майна (звіт №1/0208 про оцінку майна - нежитлові приміщення підземного торгового центру, загальною площею 722,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1).

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано оцінку майна проведену товариством з обмеженою відповідальністю "Подільська незалежна оцінка" - (звіт №1/0208 про оцінку майна - нежитлові приміщення підземного торгового центру, загальною площею 722,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1), в решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивачка та її представник заперечили стосовно задоволення апеляційної скарги та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду - скасувати, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Секретою О.М. від 11.02.2014 року, відкрито виконавче провадження , відповідно до виконавчого листа №2-170/2011, виданого Кам'янець - Подільським міськрайонним судом Хмельницької області 27.09.2011 року, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ВL1378/ВL1378-K від 18.01.2008 року в розмірі 521368 доларів США 67 центів, що еквівалентно 4114068 грн.04 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення торгового центру загальною площею 722,9 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом Кам'янець-Подільської міської ради від 28.11.2007 року, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", для задоволення грошових вимог ПАТ "Універсал Банк" за кредитним договором № ВL1378/ВL1378-K від 18.01.2008 року.

В подальшому, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Секретою О.М. від 25 серпня 2016 року призначено оцінку майна із залученням експерта з примусового виконання виконавчого листа Кам'янець - Подільського міськрайонного суду №2-170/2011, виданого 27.09.2011 року, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ВL1378/ВL1378-K від 18.01.2008 року в розмірі 521368 доларів США 67 центів, що еквівалентно 4114068 грн.04 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення торгового центру загальною площею 722,9 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом Кам'янець-Подільської міської ради від 28.11.2007 року.

На виконання зазначеної постанови експертом-оцінювачем земельно-аграрного центру "Карат" ОСОБА_6 проведено оцінку вищевказаного майна, згідно висновку якої вартість нежилого приміщення складає 18656603,00 грн. станом на 19.08.2015 року. В подальшому вищевказана оцінка втратила свою чинність, у зв'язку із строками.

Разом з тим, державним виконавцем повторно призначено оцінку вищевказаного майна експертом-оцінювачем ТОВ "Подільська незалежна оцінка" ОСОБА_7, згідно висновку якого про вартість об'єкта оцінки (звіт №1/0208 про оцінку майна), вартість нежилого приміщення складає 5517000,00 грн. станом на 31.07.2016 року.

09.08.2016 року директором КП "Співдружність" ОСОБА_2 подано заперечення на оцінку майна від 09.08.2016 року.

25.08.2016 року державним виконавцем відповідно до ч.4 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про призначення рецензування звіту про оцінку майна, а саме ПП "ТЗК-Експерт" в особі експерта ОСОБА_8

Відповідно до рецензії від 06.10.2016 року на звіт про оцінку майна 1/0208 від 02.08.2016 року встановлено, що звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність даних.

ОСОБА_2, вважаючи, що вказану оцінку проведено протипрано, що порує її права, звернулася з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з чим частково не погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, позивач повинен вказати в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Водночас, право на звернення до адміністративного суду з позовом відповідно до вказаної норми закону є можливістю фізичних та юридичних осіб ініціювати судове провадження в адміністративній справі з метою судового захисту їх прав, свобод чи інтересів, порушених суб'єктом владних повноважень у сфері публічно правових відносин. Суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорювання останнього.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно - правових відносин.

В призмі вищенаведеного суд апеляційної інстанції дійшов до твердження, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що в Україні діє принцип дотримання судової практики, згідно рішень Верховного Суду України.

Так, статтею 244-2 КАС України передбачена обов'язковість судових рішень Верховного Суду України, згідно до якої висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, яка висловлена у постанові від 24 лютого 2015 року у справі за № 21-34а15, частиною 2 статті 171 КАС України передбачено, що право оскаржити нормативно - правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть. Відсутність у будь - кого, в тому числі і позивача, прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним рішенням не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 " Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ" передбачено, що судам слід мати на увазі, що за правилами частини другої статті 171 КАС України право оскаржити нормативно - правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи - суб'єкти правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто, особа (позивач) повинна довести факт застосування до неї оскаржуваного нормативно - правового акта або те, що вона є суб'єктом відповідних відносин, на які поширюється дія цього акта. Суд не може давати оцінку таким обставинам при відкритті провадження у адміністративній справі, а тому не має права відмовити у відкритті провадження у справі чи повернути позовну заяву з посиланням на частину другу цієї статті, якщо особа своє звернення обґрунтовує необхідністю захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Приписи зазначеної частини можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, якщо суд, встановить, що оскаржуваний акт до особи не застосовувався і вона не перебуває у відносинах, до яких цей акт може бути застосовано. У такому разі суд не проводить перевірку нормативно - правового акта на предмет його протиправності (законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили).

Таким чином, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушено цим рішенням.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 29.01.2015 року № К/800/39880/14.

З огляду на вищевикладене, у справі, за якою розглядається дана апеляційна скарга, насамперед підлягає встановленню факт порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивачки з боку відповідача (внаслідок прийняття оскаржуваного рішення).

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Як слідує із адміністративного позову та матеріалів справи, позивачка - ОСОБА_2, як фізична особа оскаржила звіт про оцінку №1/0208 про оцінку майна - нежитлові приміщення підземного торгового центру загальною площею 722, 9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1

З аналогічною скаргою ОСОБА_2 зверталася до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області, яка ухвалою суду від 27.12.2016 року була задоволена.

В ухвалі апеляційного суду Хмельницької області від 07 лютого 2017 року, якою скасовано ухвалу Кам'янець-Подільського міськрайонного суду зазначено, що апеляційна інстанція прийшла до висновку, що ОСОБА_2 не є боржником за даним провадженням, зверталася до суду не як представник КП "Співдружність-95" за законом чи договором, а як фізична особа. Дана ухвала сторонами не оскаржувалася і є чинною.

До того ж, ОСОБА_2 обгрунтовує вимоги адміністративного позову, а відтак - порушення її прав доказами щодо її прав власності на нерухомість - нежитлові приміщення підземного торгового центру, загальною площею 722,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1), участь у КП "Співдружність-95" та тим, що судом звернено стягнення на предмет іпотеки - нерухомість, що належить КП "Співдружність-95" в рахунок погашення заборгованості по кредиту.

Однак, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.11.2007 року власником значиться КП "Співдружність-95"

Водночас, із статуту КП "Співдружність-95" із державною реєстрацією змін до установчих документів 24.07.2007 року слідує, що підприємство є власником майна, яке йому належить, може набувати майнових та немайнових прав, вступати в зобов'язання, орендувати майно і землю, відчужувати майно, виступати в судах від свого імені.

Разом з тим, у п.7.2. статуту зазначено. що статутний фонд підприємства створений за рахунок 2-х учасників: ОСОБА_2 та ОСОБА_9

До того ж, в підтвердження своїх доводів позивачкою в суді апеляційної інстанції надано протокол №2 зборів учасників КП "Співдружність-95", де міститься рішення щодо необхідності отримання кредиту ОСОБА_2 для фінансування будівництва та виступити КП "Співдружність-95" в якості майнового поручителя ОСОБА_2

Таким чином, учасниками КП "Співдружність-95" прийнято рішення про взяття кредиту учасником та виступ підприємства поручителем за рахунок власного майна.

Враховуючи зазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що позивачка реалізувала своє право на звернення до адміністративного суду з позовом, проте не довела та не підтвердила належними доказами, які саме її права, свободи чи інтереси порушено відповідачем у сфері публічно - правових відносин, оскільки право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів, яка дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно - правових відносинах.

Зважаючи на те, що позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 69-70 КАС України та з матеріалів справи не вбачається, що оскаржуваною оцінкою майна порушені права, свободи чи інтереси ОСОБА_2 в публічно-правових відносинах, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апелянта дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неврахування позицій вищих судових інстанцій України щодо правильного застосування законодавства при вищезазначених правовідносинах, які призвели до неправильного вирішення позовних вимог, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії скасувати в частині задоволення позову - визнання протиправною та скасування оцінки майна проведеної товариством з обмеженою відповідальністю "Подільська незалежна оцінка" - (звіт №1/0208 про оцінку майна - нежитлові приміщення підземного торгового центру, загальною площею 722,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1).

В цій частині винести нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В решті постанову без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 липня 2017 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.