Справа № 196/1023/16-а
Суддя: Бойко Ю. О.
Дата ухвалення: 2016-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 196/1023/16-а
№ провадження 2-а/196/52/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області, як місцевий адміністративний суд, в складі головуючого - судді Бойка Ю.О., з участю секретаря судового засідання Кузнецової Г.С., позивача ОСОБА_1, представника позивача - адвоката Куценка В.А., представників відповідача Продан І.В. і Попик Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити певні дії, відкладаючи, як виняток, складання постанови у повному обсязі на строк п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, забезпечивши проголошення вступної і резолютивної частини рішення згідно ст. 160 ч. 3 КАС України,

ВСТАНОВИВ:

В Царичанський районний суд Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області, предмет якого склали такі вимоги: 1) визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області такими, що були здійснені без урахування вимог пункту 6 ст. 92 Конституції України та Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 25.03.1996 року відносно здійснення нарахування пенсії громадянина ОСОБА_1 згідно ст. 25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб"; 2) зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області перерахувати пенсію громадянину ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, з застосуванням вимог ст. 25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 25.03.1996 року та стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області суми недотриманої пенсії, внаслідок неправильного нарахування пенсійного забезпечення по час вирішення даного питання в суді; 3) зобов'язати відповідача утриматись від самостійного відходу від встановленого законом і судом порядку нарахування пенсії.

Як на підставу задоволення своїх вимог позивач послався на приписи ст. ст. 1, 3, ч. 2 ст.6, 8, 19, 21-22, 46, 48, 68, 92, 95 Конституції України, ст. ст. 6, 18, 19, 104, 110 КАС України, ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", "ЗУ Про внесення змін і доповнень до ЗУ "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 25.03.1996 року.

Як на докази посилався на такі документи: відповідь Управління ПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області від 16.09.2016 року за №4445/07/24 на адвокатський запит від 14.09.2016 (а.с. 5-6); посвідчення учасника бойових дій (а.с.7).

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав на таке.

Пенсії та соціальні виплати відповідно до рішень Європейського Суду з прав людини є власністю в розумінні ст. І Першого Протоколу Конвенції. Таким чином в контексті ст.4 ч.1 ст. 268 ЦК України не поширюється позовна давність на відшкодування шкоди при перерахуванні і призначенні та виплаті пенсій і соціальних виплат внаслідок якщо таке нарахування або виплата здійснювалася на підставі нормативно-правового акту, визнаного незаконним. Про це прописано також і у нормі ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

14 вересня 2016 року відповідачу було направлено адвокатський запит в інтересах позивача стосовно пенсійного забезпечення останнього, в якому було запропоновано провести донарахування пенсії у разі виявлення невідповідностей такого нарахування чинному законодавству.

21.09.2016 року відповідач повідомив, що правових підстав перерахунку пенсійного забезпечення громадянину ОСОБА_1 немає.

Позивач переконаний, що своїми діями та бездіяльністю посадові особи Управління ПФУ в Царичанському районі порушили його права, гарантовані Державою Україна.

Так, статтею 18 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зазначено, що пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Звертається увага на те, що ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІІ групи відповідно до статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у зв'язку з чим він, як інвалід третьої групи, не погоджується з отриманням лише 339 грн. підвищення пенсії відповідно до статті 25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в редакції Закону № 3591-IV від 04.04.2006 року, яка відсилає до частини четвертої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". В цьому вбачає порушення його прав.

Наполягає на тому, щоб йому була підвищена пенсія відповідно до статті 25 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" в редакції Закону №103/96-ВР від 25.03.96 року, згідно якої пенсії по інвалідності підвищуються у таких розмірах: а) на 400 процентів мінімальної пенсії за віком - інвалідам війни I групи; б) на 350 процентів мінімальної пенсії за віком - інвалідам війни II групи; в) на 200 процентів мінімальної пенсії за віком - інвалідам війни III групи.

Позивач вважає, що підвищення пенсії відповідачем йому на підставі статті 25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в сумі 339 грн. є грубим порушенням чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та наполягали на його повному задоволенні.

Представники відповідача проти адміністративного позову заперечили, прохали відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводячи правомірність дій відповідача надали суду для вивчення пенсійну справу на особу позивача, а також вказали на таке.

З 28.12.2005 року ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" як інвалід ІІІ групи.

Відповідно до статті 8 згаданого Закону виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Розмір пенсії визначено з урахуванням статей 21, 22 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а також відповідних постанов Кабінету Міністрів України із внесеними змінами.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" установлено, що у 2011 році норми і положення статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Так, Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову від 06.07.2011 № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності 23.07.2011 року. Даною постановою встановлено, що у осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", розмір пенсії по інвалідності не може бути нижче: інваліди війни з числа солдатів і матросів строкової служби І групи - у розмірі 120 відсотків, ІІ групи - 110 відсотків, ІІІ групи - 105 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам з числа єфрейторів (старших солдатів) і сержантів, старших матросів і старшин строкової служби у розмірі 110 відсотків, з числа прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб молодшого начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і державної пожежної охорони - 120 відсотків, а з числа осіб офіцерського складу та осіб начальницького складу (крім молодшого) органів внутрішніх справ і державної пожежної охорони - 130 відсотків відповідних мінімальних розмірів пенсій, передбачених для інвалідів з числа солдатів і матросів строкової служби.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 у справі за конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" вищезазначені норми визнані такими, що відповідають Конституції України (є конституційними).

Враховуючи рішення Конституційного Суду України, постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" з 1 січня 2012 не змінено порядок визначення мінімального розміру пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у відсотках від прожиткового мінімуму).

Пунктом 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" встановлено, що з 1 січня 2012 інвалідам війни та учасникам бойових дій, у яких щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає в інвалідів війни І групи - 285 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, ІІ групи - 255, ІІІ групи - 225, учасників бойових дій - 165 відсотків, виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

Пунктами 6-7 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" встановлено, що в 2014 році норми і положення статей 14, 22, 37 та 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено, що в 2015 році норми і положення статей 14, 22, 37 та 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2015 рік.

Пунктом 11 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено, що в 2016 році норми і положення статей 14, 22, 37 та 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України, та бюджету Пенсійного фонду України на 2016 рік.

Розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.05.2016 становить 2602 грн. 50 коп. у місяць.

При розрахунку пенсії позивачеві взято такі показники: 1574,43 грн. - середньомісячний заробіток для обчислення пенсії, визначений відповідно до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Середньомісячний заробіток, визначений за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік (1197,91 грн.); 60% - відсоток обчислення пенсії інвалідам війни 3 групи, встановлений пунктом "а" статті 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; 944,66 грн. - основний розмір пенсії, обчислений відповідно до пункту "а" статті 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; 1305,15 грн. - основний мінімальний розмір пенсії, обчислений відповідно до частини другої статті 22 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011р. № 1381 (із внесеними змінами): 1130,00 грн. Ч 105 % Ч 110 % = 1367,30 грн. (де 1130,00 грн. - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.05.2016 р.); 1,05 грн. - підвищення пенсії з 01.03.2012 року у зв'язку із зростанням середньої заробітної плати в Україні відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2012 року № 257; 236,16 грн. - збільшення на 25 % розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011р. № 1381 (із внесеними змінами); 339,00 грн. - підвищення інвалідам війни 3 групи відповідно до статті 25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 50,00 грн. - щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інваліду війни 2 групи, відповідно до статті 1 Закону України "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни"; 611,14 грн. - щомісячна державна адресна допомога до пенсії, обчислена відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 (із внесеними змінами); 2542,50 грн. - розмір пенсійної виплати в місяць з 01.05.2016 року (255 % від прожиткового мінімуму встановленого для непрацездатних осіб з 01.05.2016 - 1130,00грн.); 60,00 - доплата з 01.05.2012 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 327; 2602,50 грн. - розмір пенсійної виплати в місяць.

Редакція статті 25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (раніше, Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ") була змінена ще у 2006 році, відповідно до якої особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом і які є ветеранами війни, та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пенсії по інвалідності підвищуються в порядку і на умовах, передбачених зазначеним Законом.

Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, з'ясувавши правові позиції учасників процесу, перевіривши доводи сторін, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що належить відмовити в задоволенні позовних вимог.

При цьому суд виходив з такого.

Згідно частини першої статті 11 КАС України розгляд справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні суду своїх доказів і у доведенні судом їх переконливості. Відповідно до частини другої цієї статті суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовн6их вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає встановленими на підставі належних і допустимих доказів такі обставини, що мають значення для справи.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, було призначено пенсію як інваліду війни третьої групи з 28 грудня 2005 року відповідно до поданої ним 14.02.2006 року заяви до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області, тобто з часу встановлення йому третьої групи інвалідності.

Розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.05.2016 року становить 2602 грн. 50 коп. у місяць, в тому числі 339,00 грн. підвищення пенсії по інвалідності відповідно до статті 25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в чинній редакції Закону № 3591-IV від 04.04.2006 року.

Відмовляючи в задоволенні позову повністю, суд виходив з того, що ОСОБА_1, якому встановлено відповідну групу інвалідності та призначено пенсію з 28 грудня 2005 року, не відносився до кола осіб, на яких поширювалася дія Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" в редакції від 25 березня 1996 року, а також з того, що відповідачем доведено правомірність своєї поведінки у відносинах з позивачем в адміністративному спорі щодо порядку і наслідків застосування приписів статті 25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в чинній редакції.

Судові витрати, які підлягають розподілу відповідно до статті 95 КАС України, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 72, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відмовити повністю в позові до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області про визнання дій відповідача такими, що були здійснені без урахування вимог пункту 6 ст. 92 Конституції України та Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 25.03.1996 року відносно здійснення нарахування пенсії громадянина ОСОБА_1 згідно ст. 25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб"; про зобов'язання відповідача перерахувати пенсію громадянину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з застосуванням вимог ст. 25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 25.03.1996 року та стягнення з відповідача суми недоотриманої пенсії, внаслідок неправильного нарахування пенсійного забезпечення по час вирішення даного питання в суді; про зобов'язання відповідача утриматись від самостійного відходу від встановленого законом і судом порядку нарахування пенсії.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення з подачею апеляційної скарги через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Царичанського районного суду

Дніпропетровської області Ю.О. Бойко