Справа № 804/4177/17
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

04 липня 2017 р. Справа № 804/4177/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання незаконним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання незаконним та скасування рішення зборів суддів Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області оформлене протоколом № 12 від 01-02 червня 2017 року про обрання головою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області Биканова Івана Романовича.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд доходить висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 126 Закону України «Про судоустрій статус суддів» Суддівське самоврядування є однією з гарантій забезпечення незалежності суддів. Діяльність органів суддівського самоврядування має сприяти створенню належних організаційних та інших умов для забезпечення нормальної діяльності судів і суддів, утверджувати незалежність суду, забезпечувати захист суддів від втручання в їхню діяльність, а також підвищувати рівень роботи з кадрами у системі судів. До питань внутрішньої діяльності судів належать питання організаційного забезпечення судів та діяльності суддів, соціальний захист суддів та їхніх сімей, а також інші питання, що безпосередньо не пов'язані зі здійсненням правосуддя.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Отже, до адміністративного суду може звернутись фізична або юридична особа, права, свободи чи інтереси якої порушено суб'єктом владних повноважень у зв'язку із винесенням останнім рішення (нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії), вчиненням дій або не вчинення дій, які повинні бути вчинені у межах повноважень органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової чи службової особи, іншого суб'єкта при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Вимоги позивача повинні стосуватися захисту або відновлення його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, спір предметом якого є рішення органу суддівського самоврядування, не є публічно-правовим і не підлягає під визначення справи адміністративної юрисдикції, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав у сфері публічно-правових відносин. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 17.11.2015 року по справі № К/800/41329/15 та від 19.01.2016 року по справі К/800/47868/15.

Разом із тим, оскаржуване рішення стосується суддівського корпусу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, і саме у суддів зазначеного суду виникає право на його оскарження, однак у встановленому законом порядку.

Так, у постанові від 18.12.2008 року №17 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці щодо позовів до органів суддівського самоврядування» Пленум Верховного Суду України зазначив, що у контексті положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 частини першої статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства органи суддівського самоврядування (збори суддів, конференції суддів, з'їзд суддів України, ради суддів), їх уповноважені особи (головуючі на зборах, конференціях суддів, з'їзді суддів України, їх члени (делегати), голови, їх заступники, члени рад суддів) при здійсненні ними дій (бездіяльності) чи прийнятті рішень, пов'язаних із реалізацією функцій суддівського самоврядування, не є суб'єктами владних повноважень і не можуть бути відповідачами у відповідних адміністративних справах. Компетенція адміністративних судів відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України на розгляд таких спорів не поширюється.

Скарги на рішення органів суддівського самоврядування (зборів суддів, конференцій суддів, з'їзду суддів України, рад суддів), а також скарги на дії, бездіяльність і рішення головуючих на зборах суддів, конференціях суддів, з'їзді суддів України та їх членів (делегатів), голів, їх заступників і членів рад суддів, пов'язані з діяльністю органів суддівського самоврядування, розглядаються самими органами суддівського самоврядування згідно закону, що визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, та внутрішніми актами, які регламентують їх діяльність.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 109, 160, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання незаконним та скасування рішення - відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовними матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв