Справа № 496/147/17
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 496/147/17

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Трушина О.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравець О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби, в якому просив: визнати незаконною та скасувати постанову Одеської митниці Державної фіскальної служби в справі про порушення митних правил № 1256/50009/16 від 30 листопада 2016 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям по справі нового рішення про задоволення заявлених вимог, наголошуючи на порушенні судом першої інстанції, зокрема, норм матеріального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.08.2016 року через пункт пропуску «Кучурган - Первомайськ» митного поста «Роздільна» Одеської митниці ДФС, в напрямку з Молдови до України, на смугу руху «зелений коридор» позивачем в митному режимі «транзит» було ввезено автомобіль «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації - Литва.

Відповідно до інформації, наявної в розділі «Попередні переміщення (перетин кордону транспортним засобом) АСМО «Інспектор-2006», автомобіль «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації - Литва, позивачем доставлений не був.

Інформація щодо звернення позивача в митні органи з приводу продовження терміну перебування транспортного засобу на митній території України, у зв'язку з існуванням обставин непереборної сили відсутні.

Зазначене підтверджується службовою запискою начальника відділу організації документування і роботи з документами управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Одеської митниці ДФС Масленко Н.В. від 31.10.2016 року № 413/15-70-03-01-40.

31.10.2016 року державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Роздільна» Одеської митниці ДФС Херсун О.А. було складено протокол про порушення митних правил № 1256/50009/16 відносно позивача, який відправлено поштою листом з повідомленням на адресу останнього.

В протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 30 листопада 2016 року о 10:00 год. за адресою Управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС.

30.11.2016 року в.о. заступника начальника митниці - начальником управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС Моревим О.Г. була винесена постанова в справі про порушення митних правил № 1256/50009/16, відповідно до якої позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній відмовляючи у задоволенні заявленого позову, з огляду на викладене.

Згідно ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Умови ввезення з метою транзиту товарів, в тому числі транспортних засобів, на митну територію України громадянами визначено статтею 379 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 379 Митного кодексу України строки ввезення з метою транзиту визначаються статтею 95 цього кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено десятиденний строк транзитних перевезень, а п. 1 ч. 2 ст. 95 зазначеного кодексу передбачено, що до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу, зокрема обставини непереборної сили.

При цьому, п. 1 ч. 1 ст. 192 Митного кодексу України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Статтею 488 Митного кодексу України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно положень ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, підставою для прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про визнання винним позивача у вчиненні порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення, став встановлений факт перевищення позивачем строку доставки транспортного засобу до митниці в рамках транзитного перевезення.

Так, як встановлено судом першої інстанції та не заперечується апелянтом, 16.08.2016 року через пункт пропуску «Кучурган - Первомайськ» митного поста «Роздільна» Одеської митниці ДФС, в напрямку з Молдови до України, на смугу руху «зелений коридор» позивачем в митному режимі «транзит» було ввезено автомобіль «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації - Литва.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачу необхідно було доставити автомобіль «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1, до митниці ДФС не пізніше 26 серпня 2016 року або сповістити останнього про неможливість прибуття.

Водночас, автомобіль «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації - Литва, позивачем доставлений не був.

Як в ході судового розгляду справи, так і під час апеляційного розгляду, позивачем жодним чином не заперечено того факту, що автомобіль «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1, до митниці ДФС у наведені строки ним доставлено не було.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, матеріали справи не містять доказів про належне сповіщення позивачем Одеської митниці ДФС про обставини не вивезення автомобіля «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок непереборної сили, та місцезнаходження транспортного засобу.

Вказані обставини також не заперечує позивач.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що позивач після складання протоколу про порушення митних правил та в ході провадження не звернувся до митниці із заявою про продовження строку перебування транспортного засобу на митній території України, у зв'язку з форс-мажорними обставинами, хоча з огляду на його посилання у позовній заяві на ст. 192 Митного кодексу України, йому було відомо, що він зобов'язаний звернутись до митного органу.

Також позивач не повідомив адресу перебування транспортного засобу та не надав жодних документів, які підтвердили б поломку транспортного засобу та неможливість його вивезення.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивачу достовірно було відомо, що відносно нього було розпочато провадження у справі про порушення митних правил.

Таким чином, оскільки законом передбачено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту складає 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб), а станом на 30 листопада 2016 року позивач не здійснив вивезення вказаного транспортного засобу з митної території України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач тим самим перевищив строк перебування зазначеного автомобіля на митній території України.

На підставі наведеного, враховуючи, що позивачем перевищено строк доставки транспортного засобу до митниці в рамках транзитного перевезення, що передбачений ст. 95 Митного кодексу України, що позивачем не заперечується, як в заявленому позові, так і в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем цілком правомірно визнано позивача винним у вчиненні порушення митних правил, передбачено ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу оскаржуваною постановою.

В поданій апеляційній скарзі апелянт жодним чином не заперечує вчинення ним наведеного порушення митних правил.

Водночас, як в заявленому позові, так і в поданій апеляційній скарзі, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил, позивач посилається на те, що ним 28.11.2016 року на поштову та електронну адресу Одеської митниці направлено повідомлення про те, що він бажає прийняти участь у розгляді справи про порушення митних правил № 1256/50009/16 та скористатись правами, визначеними статтею 498 Митного кодексу України. Також він повідомив посадових (службових) осіб митниці, що у зв'язку з тим, що в період з 28 листопада по 12 грудня 2016 року буде знаходитися у службовому відрядженні, не буде мати можливості в строк, встановлений митницею, прибути до Управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС, у зв'язку з чим просив питання щодо якого його викликали по суті не розглядати, та відповідно до ч. 4 ст. 526 Митного кодексу України, перенести розгляд справи про порушення митних правил на іншу дату, про що повідомити його належним чином.

Позивач вважає, що не задовольнивши заявлене ним клопотання та розглянувши справу про порушення митних правил за його відсутності, відповідачем було позбавленого його права на участь у розгляд справи про порушення митних правил, а також позбавлено права скористатись правами, що визначені ст. 498 Митного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Позивач не заперечує, що він був повідомлений про дату та час розгляду справи про порушення митних правил.

В свою чергу, заявлене ним клопотання про перенесення розгляду справи було доставлено відповідачу засобами поштового зв'язку 01.12.2016 року, тобто після розгляду справи про порушення митних правил.

Зазначені обставини не заперечуються позивачем.

Також, зі службової записки завідувача сектору РЗ та ЗДПІ Одеської митниці ДФС слідує, що повідомлення позивача щодо перенесення розгляду справи надійшло на е-mail: 28.11.2016 року о 12:56, проте через технічні збої (недоступність серверу з 12:24 28 листопада 2016 року до 11:08 01 грудня 2016 року) зазначене повідомлення за призначенням було перенаправлено тільки після поновлення роботи серверу 01.12.2016 об 11:15 год.

При цьому, як до митного органу, так і до суду позивачем не надано жодного доказу на підтвердження, обставин викладених у наведеному клопотанні про перенесення розгляду справи про порушення митних правил.

На підставі наведеного у сукупності, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, враховуючи, що: позивачем перевищено строк доставки транспортного засобу до митниці в рамках транзитного перевезення, що передбачений ст. 95 Митного кодексу України, що позивачем не заперечується, як в заявленому позові, так і в поданій апеляційній скарзі; позивач до теперішнього часу не повідомив про місцезнаходження транспортного засобу; позивач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений, що також ним не заперечується; повідомлення позивача про перенесення розгляду справи було доставлено засобами поштового зв'язку після розгляду такої справи; за даними службової записки відповідача повідомлення позивача про перенесення розгляду справи направлене засобами електронного зв'язку перенаправленого до відповідного відділу після розгляду справи по технічним причинам; як до митного органу, так і до суду позивачем не надано жодного доказу на підтвердження, обставин викладених у наведеному клопотанні про перенесення розгляду справи про порушення митних правил; колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил, винесеної відносно позивача, відсутні.

Таким чином, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець