Справа № 758/10855/16-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Земляної Г.В.

Мельничука В.П.

за участю секретаря Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Сенчківського Олександра Юрійовича, за участю третьої особи без самостійних вимог - Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Сенчківського О.Ю. про визнання недійсною постанови від 10.07.2016 р. серії ДР №066321 про притягнення до адміністративної відповідальності; стягнення моральної шкоди на суму 5500,00 грн.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

На вказану постанову ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Сенчківським О.Ю. винесено постанову від 10.07.2016 р. серії ДР №066321, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) шляхом накладення штрафу у розмірі 255,00 грн.

Зі змісту такої постанови вбачається, що 10.07.2016 року в м. Києві по вул. Костянтинівська в м. Києві, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушила вимогу дорожнього знаку 3.21 Правил дорожнього руху «В`їзд заборонено».

Вирішуючи даний спір колегія суддів виходить з наступного.

За частиною 1 статті 122 КУпАП встановлена відповідальність для водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за ч. 1, 2, 3 ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, посилання позивача на те, що працівником поліції протиправно не складався протокол про адміністративне правопорушення, що не дає підстав для складення постанови, - не відповідають нормам чинного законодавства, тому є необґрунтованими.

Також необхідно зазначити, що висновки Конституційного Суду України у рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, стосуються виключно випадків застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП. Крім того, норми КУпАП, зокрема, ст. 258 зазнали змін після вказаного рішення Конституційного Суду України, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції законодавцем було розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення. Такі зміни не були визнані неконституційними у встановленому порядку.

З огляду на викладене, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР України (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вчинення позивачем зазначеного порушення не підтверджено відповідачем як суб'єктом владних повноважень жодними належними доказами.

Свідчення ОСОБА_5 не можуть бути прийняті судом як доказ вчинення позивачем правопорушення, оскільки така особа під час зупинки позивача виступала саме як працівник поліції (напарник відповідача), тому така особа не може бути визнана неупередженою особою. Працівник поліції при виконанні службових обов'язків не може бути одночасно і свідком, і здійснювати обвинувачення, оскільки це є дві різні процесуальні дії.

Разом з тим, як зазначає позивач та не заперечується відповідачем, по вул. Костянтинівська у м. Києві, яка вказана у оскаржуваній постанові як місце вчинення правопорушення, позивачем не вчинялося такого порушення. Позивач була зупинена працівниками поліції за порушення по вул. Межигірській.

При цьому, посилання відповідача на те, що при виготовленні тексту постанови від 10.07.2016 р. серії ДР №066321 інспектором було помилково вказано місце вчинення адміністративного правопорушення - вул. Костянтинівській в м. Києві, замість вірного - вул. Межигірська, про що складено відповідний рапорт, - колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки чинним законодавством України не встановлено можливості для відповідача вносити виправлення до такого документу, зокрема виправлення місця вчинення правопорушення.

За таких обставин відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, визначеного у постанові від 10.07.2016 р. серії ДР №066321, тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Проте, спричинення такими діями позивачу моральної шкоди не підтверджені позивачем жодними належними доказами, а лише вказано її розмір, тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, тому апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити, а постанову Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2017 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити частково, оскільки постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2017 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції від 10.07.2016 р. серії ДР №066321.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Земляна Г.В.

Мельничук В.П.

Повний текст постанови складено 19.07.2017 року

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Мельничук В.П.

Земляна Г.В.