Справа № 808/6134/13-а
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року ( 15 год. 53 хв.)Справа № 808/6134/13-а м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сірик К.Л.,

представника позивача: Польнікової Н.В.,

представника відповідача: Захарченка В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ»

до: Офісу великих платників податків ДФС

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.03.2013 № та №,

ВСТАНОВИВ:

10.07.2013 Публічне акціонерне товариство «Мотор Січ» (далі - позивач, далі - ПАТ «Мотор Січ») звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 25.03.2013 № та №.

Ухвалою суду від 11.07.2013 відкрито провадження в адміністративній справі №808/6134/13-а, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи.

Ухвалою суду від 25.07.2013 провадження у справі зупинене, на підставі п.3 ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), до набрання законної сили судовими рішеннями по справам №2а-0870/10946/11, №808/5413/13-а.

26.04.2017 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 26.04.2017 провадження у справі зупинене за клопотанням позивача до 31.05.2017.

31.05.2017 провадження у справі поновлено.

У судовому засіданні 31.05.2017 судом розглянуто та задоволено клопотання представника відповідача про заміну відповідача по справі №808/6134/13-а з Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів правонаступником - Офісом великих платників податків ДФС.

Ухвалою суду від 31.05.2017 провадження у справі зупинене за клопотанням представників сторін до 17.07.2017.

17.07.2017 провадження у справі поновлено.

Відповідно до ст. 41 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: звукозаписуючого пристрою "Камертон".

У судовому засіданні 17.07.2017 на підставі ст.160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та наданих письмових поясненнях від 26.05.2017, 06.06.2017. Зазначає, що податкові повідомлення-рішення, прийняті контролюючим органом за результатом проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань правомірності нарахування ПАТ «Мотор Січ» від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за грудень 2012 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось у грудні 2012 року, є незаконними та необґрунтованими. Вважає, що податок на додану вартість, на суму якого податковим органом зменшено податковий кредит за грудень 2012 року у розмірі 1133461 грн., було сплачено позивачем відповідно до вимог пп. "в" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України. Зазначає, що підприємством виконані основні умови відображення податкового кредиту: наявний зв'язок отриманих товарів з господарською діяльністю підприємства та існування підтвердження факту сплати податку - належним чином оформлені вантажно-митні декларації (далі - ВМД), що в повній мірі відповідає положенням Податкового кодексу України, що визначають спеціальні правила справляння такого податку у разі здійснення операції з імпорту. Отримане у власність майно пов'язано з виробничим процесом та було використано у подальшій господарській діяльності, у зв'язку з чим, податок на додану вартість, сплачений митному органу під час його розмитнення, що підтверджено належно складеними ВМД, повинен включатись до складу податкового кредиту. З огляду на наявність у Податковому кодексі України спеціальних норм, що регулюють порядок оподаткування імпортних операцій, вважає неправомірними висновки податкового органу по зменшенню податкового кредиту та бюджетного відшкодування на суми податку на додану вартість (далі - ПДВ), сплачені при розмитнені імпортованих товарів. Важає, що вказане в повній мірі відповідає положенням п. 198.3 ст. 193 Податкового кодексу України, яка визначає загальні правила формування податкового кредиту, оскільки в діях позивача при вчиненні спірних правовідносин є присутнім не тільки імпорт товарів і послуг, якого достатньо для виникнення права на формування податкового кредиту, а й придбання товарів і послуг, що додатково засвідчує правомірність формування податкового кредиту. Пояснює, що ПАТ "Мотор Січ" на підставі укладених з нерезидентами зовнішньоекономічних контрактів купівлі-продажу, поставки, виконання робіт і на виконання передбачених в таких договорах гарантійних зобов'язань (з приводу виявленого браку) і зобов'язань з виконання робіт та поставки товарів, було ввезено матеріальні цінності, перелічені в ВМД, які також містять вказівку за яким зовнішньоекономічним контрактом купівлі-продажу, поставки, виконання робіт здійснюється імпорт за «84» характером угоди. Що стосується відсутності розрахунків з постачальниками за імпортовані ТМЦ посилається на приписи пп. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України та зазначає, що наявність розрахунків при імпорті в розумінні цього Кодексу не є обставиною, наявність чи відсутність якої вказує на правомірність або протиправність формування податкового кредиту. Більш того, виконання гарантійних зобов'язань, які включають в себе і обмін, не є безоплатною, оскільки їх вартість включено до вартості виробу щодо якого надається гарантія згідно умов укладеного контракту. Також позивач не погоджується з висновками перевіряючих щодо класифікації ввезеного в Україну товару для заміни на кондиційний товар «металобрухтом». Прийняття подібного рішення свідчить про заміну первинного найменування товару та суперечить умовам укладених зовнішньоекономічних контрактів та первинним документам (ВМД, декларації, додаткові угоди до договорів, рекламаційні акти тощо), наданим до перевірки. Відтак висновок податкового органу про ввезення позивачем саме металобрухту, який є непридатним для подальшого використання за призначенням, знаходиться в площині довільних міркувань відповідача та власних роздумів, які не грунтуються на законодавчих приписах та положеннях зовнішньоекономічних договорів або не розуміються ним. Щодо встановленого під час перевірки порушення позивача у вигляді зменшення залишку від'ємного значення податку на додану вартість, що після бюджетного відшкодування враховується у складі податкового кредиту наступного періоду, позивач вважає, що не відповідають вимогам законодавства й висновки податкового органу про обов'язок підприємства враховувати у подальшій податковій звітності наслідків попередніх перевірок. Наголошує, що законодавчої норми, яка б передбачала такий обов'язок платника податків в Податковому кодексі України (чи іншому нормативному документі з питань оподаткування) не існує. Крім того, вказує на ту обставину, що за податковими повідомленнями-рішеннями, винесеними за наслідками складання попередніх актів перевірок, є прийняті судові рішення, що набрали законної сили про визнання їх протиправними. Тому обвинувачення у порушеннях, що грунтуються на неузгоджених висновках є порушеннями з боку податкового органу, а не підприємства. На підставі вищевикладеного, вважає спірні рішення відповідача протиправними та просить суд їх скасувати.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову з підстав, зазначених в письмових запереченнях по справі. Зазначає, що право на податковий кредит виникає у разі придбання або виготовлення товарів з метою їх використання у межах господарської діяльності, а з первинних документів та обставин справи вбачається, що контрагенти ПАТ "Мотор Січ" не виготовляли імпортований товар, при перевірці відсутні угоди купівлі-продажу отриманої продукції, що в свою чергу спростовує факт придбання. Розрахунки по зазначеним вище операціям не здійснювались, перевіркою також не встановлено оприбуткування на склад підприємства обладнання по зазначеним ВМД. Крім того, вказує, що оскільки запасні частини та вузли, ввезені позивачем не є придатними для їх подальшого використання за призначенням, за таких обставин, ввезене позивачем майно фактично є металобрухтом. Посилається на п. 23 Підрозділу 2 Розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України та вказує, що до 01 січня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних та кольорових металів. Також зазначає, що перевіркою показників податкової декларації за грудень 2012 року встановлено завищення від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду декларації з ПДВ за грудень 2012 року у сумі 24891656 грн., у зв'язку з не відображенням в податковій декларації результатів попередніх перевірок. Визначена сума завищення залишку від'ємного значення в сумі 24891656 грн., в розумінні Податкового кодексу України, не є грошовим зобов'язанням позивача, а отже підлягає відображенню в податковій декларації з ПДВ в рядку 21.3. З огляду на викладене, вважає спірні податкові повідомлення-рішення законними та обґрунтованими. У задоволенні адміністративного позову просить відмовити у повному обсязі.

Як свідчать матеріали справи, у період з 13.02.2013 по 05.03.2013 відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань правомірності нарахування ПАТ «Мотор Січ» від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за грудень 2012 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2012 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось у грудні 2012 року.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 06.03.2013 №110/25-2/14307794 (а.с.33-76, т.1).

В ході документальної позапланової виїзної перевірки встановлено порушення:

п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3, абз. «а» п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України підприємством завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2012 р. у розмірі 1 133 461 грн.

абз. „б" п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України, п.п.4.6.7 п.п.4.6 п.4 Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 №1492 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20.12.2011 за №1490/20228 підприємством завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р. 24 податкової декларації за грудень 2012 р.) у сумі 24 891 656 грн.

пп. 4.1 п. 4 розділу 5 «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом ДПАУ від 25.11.2011 № 1492, зареєстрованого в Мінюсті України 20.12.2011 за № 1490/20228 АТ «Мотор Січ» завищено обсяг придбання товару, ввезеного із застосуванням звільнення від ПДВ (ряд. 12.3 декларації з ПДВ) на суму 6 648 грн.

Так, податковим органом встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту грудня 2012 року включено 1133461,00 грн. ПДВ, який сплачено митним органам при ввезенні на митну територію України на безоплатній основі або за характером угоди " 84" запасних частин, комплектуючих (деталей та вузлів) до авіадвигунів, в неробочому стані, та деталей, датчиків, комплектуючих, станків ввезених після здійснення ремонту або заміни, згідно наданих вантажно-митних декларацій. Зменшення суми бюджетного відшкодування за результатами перевірки здійснено виходячи із того, що згідно із первинними документами контрагенти ПАТ "Мотор Січ" не виготовляли імпортований товар, відсутні угоди купівлі продажу отриманої продукції, розрахунки по операціям не здійснювались, крім того, перевіркою не встановлено оприбуткування на склад товариства обладнання по зазначеним ВМД. Отже, перевіркою зроблено висновок, що виходячи з вищенаведеного, ввезене позивачем майно фактично є металобрухтом.

Також, матеріалами перевірки встановлено, що контролюючим органом за результатами попередніх документальних перевірок прийнято податкові повідомлення-рішення на завищену суму залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду в сумі 24 891656.00 грн. Перевіркою встановлено порушення ПАТ «Мотор Січ» у вигляді не відображення в податковій декларації за грудень 2012 року вказаного результату попередньої перевірки, внаслідок чого підприємство завищило залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (ряд. 24) податкової декларації за грудень 2012 року в сумі 24 891 656.00 грн.

За результатами перевірки прийняті податкові повідомлення - рішення:

- № від 25.03.2013 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2012 року у розмірі 24 891 656 грн. (а.с.29, т.1);

- № від 25.03.2013 про зменшення суми бюджетного відшкодування ( у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість за грудень 2012 року у розмірі 1 133 461 грн., в тому числі штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 566 730,50 грн. (а.с.31, т.1)

Підприємство скористалось правом на адміністративне оскарження, відповідно звернулось зі скаргами до податкових органів. За результатами вказаної процедури скарги платника податків залишенні без задоволення, а прийняті податкові повідомлення-рішення без змін (а.с.20-28,т.1).

Надаючи правову оцінку спірним рішенням, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України), який набрав законної сили 01.01.2011.

В пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

При цьому, за приписами пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Вимоги до підтвердження даних, наведених у податковій звітності, встановлені ст.44 Податкового кодексу України. Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996-XIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень. Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Бюджетне відшкодування за визначенням, наведеним у пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

За приписами пунктів 200.1 - 200.4 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Щодо визначеного податковим органом факту завищення підприємством суми бюджетного відшкодування ПДВ, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 року при здійсненні операцій з імпорту товарів і послуг за " 84" характером угоди, судом вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань.

За приписами абз. "в" п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт).

Пунктом 201.12 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку. Для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається податкова накладна, податкові зобов'язання за якою включені до податкової декларації попереднього періоду".

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в грудні 2012 року підприємством були ввезені і розмитнені товарно-матеріальні цінності в режимі "імпорт" та оформлено ВМД типу ІМ-40, в яких у графі 24 "Характер угоди" зазначено код " 84-інші випадки", який згідно наказу Державної митної служби України №1048 від 12.12.2007 "Про затвердження Порядку ведення відомчих класифікаторів з питань митної статистики, які використовуються в процесі оформлення митних декларацій", - не передбачає розрахунки за товар.

Так, за ВМД №112020000/2012/003723 - запасні частини, які знято в процесі ремонту з авіадвигуна ТВЗ-117ВМА - ротор, лопатки, апарати направляючи, поставлені компанією MOTOR SICH MIDDLE EAST FZE, ОАЭ, на виконання умов Доповнення №29 від 28.08.2010 до контракту з капітального ремонту авіаційних двигунів № МЕ/003/2006 від 20.07.2006, в результаті здійснення позивачем капітального ремонту авіаційного двигуна шляхом заміни дефектних компресорів двигунів на кондиційні. Отже, позивачем, як виконавцем робіт з капітального ремонту, була виконана заміна бракованого товару, який надійшов у його власність (а.с.86-95, т.1; а.с.114-123, т.2 ).

№112020000/2012/003644 - верстат горизонтально-протяжний, поставлений ВАТ "Верстатобудівний завод" ім. С.М. Кірова, Білорусь, на виконання таким нерезидентом- постачальником умов Контракту №8831/12-Д(УГМ) від 31.07.2012 з капітального ремонту і модернізації верстату і Додатку №2 до нього. Отже, позивачем були придбані результати робіт з капітального ремонту і модернізації верстату (а.с.113-118, т.1; а.с.136-140, т.2).

№112020000/2012/003423 - поковка з нікелевого сплаву марки ЭП742-ИД, ЭИ437БУ, поставлена ВАТ "Ступінська металургійна компанія", Росія, на виконання таким нерезидентом-постачальником гарантійних зобов'язань згідно умов Контракту №804/50193719/200 від 05.12.2008 та додаткових угод №17 від 06.08.2012 та №18 і №19 від 06.11.2012, №20 від 12.11.2012 до нього, з заміни раніше поставленого некондиційного (неякісного) товару, що підтверджено рекламаційними актами №146 від 31.10.2011, №167Д від 07.12.2011, №98 від 10.05.2012, та претензіями №398-юр від 23.05.2012, №289-юр від 17.01.2012, №296-юр від 17.01.2012. Отже, позивачем в межах контракту, шляхом виконання нерезидентом гарантійних зобов'язань з заміни неякісного товару, був придбаний товар належної якості (а.с.178-235, т.1; а.с.147-151, т.2).

№112020000/2012/003696 - частина до двигуна ВК-2500-03: насос-регулятор НР- ЗВМА-Т, поставлені компанією ВАТ "Улан -Уденський Авіаційний завод", Росія, на виконання умов контракту №1323/658-Ell-333-RU643(BTД) від 13.11.2011, в результаті виконання позивачем гарантійних зобов'язань з заміни поставленого в складі двигуна некондиційного агрегату, що підтверджено рекламаційним актом №16 від 23.11.2012. Отже позивачем, як постачальником, була виконана заміна бракованого товару, який надійшов у його власність. В подальшому позивач, як власник імпортованого дефектного товару, звернувся до постачальника такого товару - ПАТ «ФЄД», з рекламаційним актом №7-Э від 21.01.2013 і претензією № 535-СПО від 09.03.2013 щодо заміни браку (а.с.140-153, т.1; а.с.86-103, т.2).

№112020000/2012/003610 - токарний верстат моделі MDW20 S, поставлений компанією GAGL, Швейцарія, на виконання таким нерезидентом-виконавцем умов контракту з капітального ремонту та модернізації верстатів №1323/658-І12-049-CH756(FTD) від 20.02.2012 та додатку №1 до нього. Отже, позивачем були придбані результати робіт з капітального ремонту і модернізації верстату (а.с.103-112, т.1; а.с.131-135, т.2).

№112020000/2012/003371 - автомат захисту С4 FA11, поставлений компанією EUROSERVIZI SRL MARAVIA ORIO, Італія, на виконання таким нерезидентом- постачальником умов контракту №1323/658-Ill-181-IT3809(FTD) від 15.07.2011 та доповнення №1 від 09.11.2012 до нього, з гарантійної заміни раніше поставленого дефектного товару. Отже, позивачем в межах договору шляхом заміни, здійсненої нерезидентом, був придбаний товар належної якості (а.с.83-85, т.1; а.с.104-113, т.2).

№112020000/2012/003612 - регулятор, поставлений компанією ВАТ "Роствертол", Росія, на виконання умов контракту №1323/658-Е09-294-RU643(ВТД) від 20.04.2010, в результаті виконання позивачем гарантійних зобов'язань з заміни поставленого в складі двигуна некондиційного агрегату, що підтверджено рекламаційним актом №53 від 13.10.2012 та листом №274-8/12953 від 14.12.2012. Отже, позивачем, як постачальником, була виконана заміна бракованого товару, який надійшов у його власність. В подальшому позивач, як власник імпортованого дефектного товару, звернувся до постачальника такого товару - ТОВ «Борисфен-Авіа», з рекламаційним актом №21-Э від 06.02.2013 щодо заміни браку (а.с.119-128, т.1; а.с.141-146, т.2).

№112020000/2012/003613 - поворотний стіл оброблювального центра HURON КХ 100 EV02, поставлений компанією ALFLETH ENGINEERING AG, Швейцарія, на виконання таким нерезидентом-постачальником умов контракту №1323/658-І11-013-CH756(FTD) від 24.01.2011 з гарантійної заміни раніше поставленого дефектного товару, що підтверджено рекламаційним актом від 22.05.2012. Отже, позивачем в межах договору шляхом заміни, здійсненої нерезидентом, був придбаний товар належної якості (а.с.96-102, т.1; а.с.124-130, т.2).

№112020000/2012/003514 - колектор термопар КТ-95, поставлений компанією ВАТ "Казанський завод "Электроприбор", Росія, на виконання таким нерезидентом- постачальником умов контракту №0119/12-Д(УЗ) від 11.11.2011 з гарантійної заміни раніше поставленого дефектного товару, що підтверджено рекламаційним актом №116 от 09.07.2012 та претензією №419-юр від 20.07.2012. Отже, позивачем в межах договору шляхом заміни, здійсненої нерезидентом, був придбаний товар належної якості (а.с.157-166, т.1; а.с.74-80, т.2).

№112020000/2012/003720 - датчик обертів ДТА-10, поставлений компанією ВАТ "Казанський завод "Электроприбор", Росія, на виконання таким нерезидентом- постачальником умов контракту №0119/12-Д(УЗ) від 11.11.2011 з гарантійної заміни раніше поставленого дефектного товару, що підтверджено рекламаційними актами №178 та №179 від 12.10.2012 та претензіями №473-спо і №474-спо від 13.11.2012. Отже, позивачем в межах договору шляхом заміни, здійсненої нерезидентом, був придбаний товар належної якості (а.с.129-139, т.1; а.с.74-80, т.2).

№112020000/2012/003513 - датчик обертів ДТА-10, поставлений компанією ВАТ "Казанський завод "Электроприбор", Росія, на виконання таким нерезидентом- постачальником умов контракту №0119/12-Д(УЗ) від 11.11.2011 з гарантійної заміни раніше поставленого дефектного товару, що підтверджено: актом дослідження рекламаційного виробу №31/4 від 04.10.2012, рекламаційним актом №120 от 11.07.2012 та претензією №420-юр від 20.07.2012. Отже, позивачем в межах договору шляхом заміни, здійсненої нерезидентом, був придбаний товар належної якості (а.с.167-177, т.1; а.с.74-80, т.2).

№112020000/2012/003374 - коннектори: 983-OS 12-12 PN-A1022, поставлені компанією "Connecteurs Electriques Deutsch", Франція, на виконання таким нерезидентом-постачальником умов контракту №8/29 від 10.03.2009 з поставки товару в передбаченій контрактом кількості, а саме здійснення допоставки товару позивачу, оприбуткування якого підтверджено прибутковим ордером № від 17.12.2012. Отже, позивачем в межах договору шляхом допоставки, здійсненої нерезидентом, був придбаний товар в повному обсязі (в кількості, передбаченій контрактом) (а.с.154-156, т.1; а.с.81-85, т.2).

Також, судом встановлено, що податок на додану вартість, на суму якого податковим органом зменшено податковий кредит за грудень 2012 року сплачено позивачем у відповідності пп. "в" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України:

-під час розмитнення запасних частин до авіаційних двигунів, знятих під час ремонту, що проводився за межами митної території України. При цьому ремонт авіадвигунів здійснювався шляхом заміни відповідних запасних частин, які після його завершення надійшли у власність позивача в обмін на нові, які надійшли у власність нерезидента;

-при ввезенні товару в зв'язку з виконанням контрагентом-нерезидентом своїх контрактних зобов'язань з поставки товару на заміну раніше поставлених позивачу дефектних товарів; з надання послуг з ремонту та модернізації майна, яке належить позивачу; з допоставки товару.

Таким чином, згідно із наданими до матеріалів справи ВМД позивачем з метою виконання умов зовнішньоекономічних контрактів, було імпортовано товарно-матеріальні цінності, а саме позивачем було сплачено митному органові ПДВ на суму 1133641 грн. під час розмитнення запасних частин до авіаційних двигунів, знятих під час ремонту, що проводився за межами митної території України шляхом заміни відповідних запасних частин, які після його завершення надійшли у власність позивача в обмін на нові, які надійшли у власність нерезидента, а також при ввезенні товару в зв'язку з виконанням контрагентом-нерезидентом своїх контрактних зобов'язань з поставки товару на заміну раніше поставлених позивачу дефектних товарів, тощо.

Відповідно до ст. 70 Митного кодексу України метою митного оформлення є засвідчення відомостей, одержаних під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформлення результатів такого контролю, а також статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів і транспортних засобів. Митне оформлення здійснюється посадовими особами митного органу.

Згідно із ч.1 ст. 81 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з Порядком ведення відомчих класифікаторів з питань митної статистики, які використовуються в процесі оформлення митних декларацій, який затверджений наказом Державної митної служби України від 12.12.2007 №1048 та Порядком ведення відомчих класифікаторів з питань митної статистики, які використовуються в процесі оформлення митних декларацій, затверджений наказом Державної митної служби України від 15.02.2011 №107 характер угоди 84 означає, як "інше" і не передбачає розрахунки за товар.

В зазначених ВМД вказано тип угоди - 84 - "інше", який означає відсутність розрахунків з постачальником у зв'язку з поверненням раніше вивезених матеріальних цінностей або з заміною одних матеріальних цінностей на інші, що і було зроблено позивачем (заміна під час ремонту пошкоджених деталей) на підставі рекламаційних актів.

Таким чином, оформлення зазначених ВМД здійснювалось у зв'язку з реалізацією позивачем свої господарської компетенції: виконання гарантійних зобов'язань, вартість яких включено до вартості виробу щодо якого надається гарантія; виконання нерезидентом гарантійних зобов'язань з приводу обміну придбаного позивачем бракованого товару за наслідками застосування позивачем рекламаційно-претензійної роботи; виконання нерезидентом робіт (послуг) з усунення недоліків раніше поставленого позивачу майна, а також робіт з ремонту та модернізації майна; виконання нерезидентом допоставки товару.

Таким чином, факт використання імпортованих товарів в господарській діяльності підтверджено належними і допустимими доказами наданими позивачем (контракти, рекламаційні акти, претензії, прибуткові ордери).

Відповідно, позивачем виконані основні умови відображення податкового кредиту: наявний зв'язок отриманих товарів з господарською діяльністю підприємства та існування підтвердження факту сплати податку: належним чином оформлені ВМД. Під час проведення зазначених господарських операцій здійснювалось придбання права власності на майно, що ввезене на митну територію України. Отримане у власність майно пов'язано з виробничим процесом та використовується у подальшій господарській діяльності, у зв'язку з чим ПДВ, сплачений митному органу під час його розмитнення, повинен включатись до складу податкового кредиту. Окрім того, Податковий кодекс України пов'язує виникнення права на податковий кредит з фактом надмірної сплати ПДВ, пов'язаним з придбанням або виготовленням товарів, а не з наявністю грошових розрахунків з постачальником.

Що стосується відсутності розрахунків з постачальником за імпортовані товарно-матеріальні цінності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Підпунктом 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власнику, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Отже, наявність розрахунків при імпорті в розумінні Податкового кодексу України не є обставиною, наявність чи відсутність якої вказує на правомірність або протиправність формування податкового кредиту. Більш того, виконання гарантійних зобов'язань, які включають в себе і обмін, не є безоплатною, оскільки їх вартість включено до вартості виробу щодо якого надається гарантія згідно умов укладеного зовнішньоекономічного контракту.

ПАТ "Мотор Січ" набув прав власності на ввезене майно, у зв'язку з чим сплатив митному органу податок на додану вартість. Обмеження права платника податку на відображення податкового кредиту на підставах наведених податковим органом призведе до подвійної сплати податку до бюджету: перший раз - на митниці при імпорті товару та другий раз - при визначенні об'єкта оподаткування за звітний період внаслідок невідображення в складі податкового кредиту зайво сплаченого на митниці податку.

Крім того, Кодекс і Порядок складання декларації з ПДВ встановлюють окремий порядок оподаткування та обліку операцій з імпорту, що є відмінним від оподаткування поставки товарів.

З огляду на наявність в Податковому кодексі України спеціальних норм, що регулюють порядок оподаткування імпортних операцій, висновки податкового органу по зменшенню податкового кредиту та бюджетного відшкодування на суми ПДВ, сплачені при розмитнені зазначених товарів, є неправомірними.

Доводи відповідача стосовно того, що ввезений позивачем товар фактично є металобрухтом не приймається судом до уваги з огляду на наступне.

Зі змісту абз. 2 ст.1 Закону України "Про металобрухт" №619-XIV від 05.05.1999 вбачається, що металобрухт - це непридатний для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність, внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів.

Проте, наявні в матеріалах справи первинні документи свідчать, що придбаний товар було імпортовано в період виконання гарантійних зобов'язань, та в подальшому оприбутковано та використано позивачем у власній господарській діяльності, а при здійсненні митного контролю посадовими особами Запорізької митниці здійснювалась перевірка правильності класифікації та кодування товарів, та вони не віднесені до металобрухту.

Відтак, підприємством дотримано усіх вимог щодо формування податкового кредиту, а тому податкове повідомлення-рішення від 25.03.2013 № про зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість за грудень 2012 року у розмірі 1 133 461 (один мільйон сто тридцять три тисячі чотириста шістдесят одна) грн., в тому числі штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 566 730,50 грн. - підлягає скасуванню.

Щодо доводів відповідача про завищення позивачем залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у зв'язку із невідображенням в податковій декларації результатів попередніх перевірок, слід зазначити наступне.

Податковим повідомленням-рішенням № від 25.03.2013 зменшено розмір залишку від'ємного знамення суми податку на додану вартість за грудень 2012 року на суму 24 891 656 грн.

В той же час, вищевказаний залишок від'ємного значення (рядок 24 декларації з ПДВ) за своєю правовою природою в межах обліку відображається з наростаючим підсумком.

Правомірність включення позивачем сум ПДВ до податкового кредиту розглядалась в межах судових справ №2а-0870/10946/11 та №808/5413/13-а, у зв'язку з чим провадження у даній справі було зупинене до набрання законної сили по вказаних справах.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.10.2015 по справі №2а-0870/10946/11 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення, зокрема, №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий 2011 року на суму 3 617 603,00 грн. та нараховані штрафні санкції на суму 1,00 грн.; №, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення з ПДВ за лютий 2011 року на суму 106 219,00 грн. та нараховані штрафні санкції на суму 1,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління на постанову Запорізького окружного адміністративного суду по справі №0870/10946/11 повернуто.

Рішення по справі №2а-0870/10946/11 набрало законної сили 16.12.2015.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.12.2016 по справі №808/5413/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2017, позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС задоволено та визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за листопад 2012 року на суму 608 335,00 грн. та нараховані штрафні санкції на суму 304 167,50 грн. та № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення з ПДВ за листопад 2012 року на суму 26 830 008,00 грн. Рішення по справі набрало законної сили 09.03.2017.

Таким чином, вищезазначені рішення суду підтвердили протиправність зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість та зменшення суми бюджетного відшкодування за попередні періоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 25.03.2013 прийнято на підставі неузгоджених зобов'язань за попередні періоди, нарахованих іншими податковими повідомленнями-рішеннями, крім того, вищезазначеними рішеннями суду підтверджено протиправність зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за попередні періоди, тому прийняття оскаржуваного у даній справі рішення є неправомірним.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що висновки, зроблені відповідачем в акті перевірки від 06.03.2013, є необґрунтованим та недоведеним, у зв'язку з чим податкові повідомлення-рішення від 25.03.2013 № та №, прийняті відповідачем на підставі встановлених актом порушень, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2294 грн., що підтверджується платіжним дорученням №140443 від 03.07.2013 (а.с.2, т.1).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.03.2013 № та №, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі від 25.03.2013 № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2012 року у розмірі 24 891 656 (двадцять чотири мільйони вісімсот дев'яносто одна тисяча шістсот п'ятдесят шість) грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі від 25.03.2013 № про зменшення суми бюджетного відшкодування ( у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість за грудень 2012 року у розмірі 1 133 461 (один мільйон сто тридцять три тисячі чотириста шістдесят одна) грн., в тому числі штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 566 730 (п'ятсот шістдесят шість тисяч сімсот тридцять) грн. 50 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11, 6) на користь Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 15, ) судовий збір у розмірі 2294 (дві тисячі двісті дев'яносто чотири) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий