Справа № 227/2125/17
Суддя: Кошля А. О.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

17.07.2017 227/2125/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Кошля А.О. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу ПРПО Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого сержанта Тейдо Володимира Юрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськарйонного суду Донецької області з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову поліцейського взводу ПРПО Головного управління Національної поліції України в Донецькій області старшого сержанта поліції Тейдо Володимира Юрійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 816091 від 30.06.2017 року, провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову зазначає, що 30.06.2017 року відповідачем винесено оскаржувану постанову, в якій зазначено про порушення ним п. 15.9 «и», а саме зупинки ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій. З вказаним порушенням не погоджується з огляду на те, що викладені в ній доводи не відповідають фактичним обставинам. Зазначає, що 30.06.2017 року приблизно о 17:00 год. в зв'язку з службовою необхідністю зупинився біля тротуару, напроти приміщення Добропільського відділення поліції, розташованого в м. Добропілля, вул.. Першотравнева, 52, а не 102 як зазначено в постанові. При цьому відстань від припаркованого автомобіля до виїзду з прилеглої території - з двору відділу поліції, між приміщенням МНС України в Донецькій області та приміщення Добропільського відділення поліції значно перевищувала 10 метрів. В зв'язку з відсутність в діях порушень ПДР просить скасувати постанову.

Позивач в судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач чи його представник до суду не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялись засобами факсимільного зв'язку. Вимоги суду щодо надання письмових доказів по справі не надав.

Враховуючи скорочені строки розгляду справ вказаної категорії згідно ст. 172-2 КАС України, керуючись частиною 6 статті 128 КАС України, якою визначено - якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд вирішив розглянути справи в порядку письмового провадження з урахуванням наявних в матеріалах справи доказах, встановивши наступне.

30.06.2017 року поліцейським взводу ПРПО Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого сержанта Тейдо В.Ю. у відношенні ОСОБА_1 прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 816091.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом LIFAN X60, номерний знак НОМЕР_1, 30.06.2017 року о 17:25 год. в Донецькій області, м. Добропілля вул. Першотравнева, 102 здійснив зупинку ближче 10 метрів від виїзду з прилеглих територій, чим порушив п. 15.9 «и» ПДР України. За вказаним фактом до водія застосовано адміністративне стягнення згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Так, відповідно до п. 15.9 «и» ПДР зупинка забороняється: ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Таким чином для встановлення вказаного правопорушення необхідно виявити чи мала місце зупинки транспортного засобу ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій, вказане можливо здійснити шляхом констатування такого факту будь-яким способом фіксації, оскільки наявність чи відсутність порушення прямо пов'язана з дотриманням вимог, які піддаються фізичному обчисленню (замірюванню), а не визначатись суб'єктивно без підтверджуючих даних (схеми, замірювання, фото-відео фіксація тощо).

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з того, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Обов'язок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на суб'єкта владних повноважень. Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування їх правомірності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте, належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача та доводили законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, суду не надано.

Позовні вимоги щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, оскільки факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, належними та допустимими доказами доведено не було, і взагалі не підтверджено, а усі сумніви щодо доведеності вини особи підлягають тлумаченню на її користь, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11,71,94,105,159,160,163,186,254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 816091 від 30.06.2017 року.

В іншій частині вимог - відмовити.

Копію постанови направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області у порядку та строки визначені ст. 186 КАС України.

Суддя А.О. Кошля

17.07.2017