Справа № 804/5345/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2017 р. Справа № 804/5345/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Гончарової І.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління МВС України в Дніпропетровській області;
- зобов'язати Головне управління МВС України в Дніпропетровській області призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, у зв'язку з отриманням поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) в розмірі 70 прожиткового мінімуму, визначеного для працездатних осіб.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що у ході бойових дій 29.08.2014р. отримав у зоні АТО вогнепальне осколкове поранення лівого стегна і ділянки колінного суглобу, вогнепальне осколкове поранення правої ступні з ампутацією 1 пальця, в результаті якого отримав 25(%) відсотків втрати професійної працездатності, що підтверджується довідкою МСЕК від 08.02.2016 року. Позивач звернувся до ГУ МВС України в Дніпропетровській області та надав всі необхідні документи, перелік яких було передбачено п.5 Порядку умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС від 11.01.2016р. №4, яким визначено процедуру, умови виплати та розміри одноразової допомоги. Проте виплата одноразової допомоги здійснена не було.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2016 року за клопотанням ГУ МВС України в Дніпропетровській області було залучено ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області в якості другого відповідача по справі.
Представники ГУ МВС України в Дніпропетровській області та ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду через канцелярію суду від ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області надійшли заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначило, що ОСОБА_1 отримав поранення під час проходження служби в органах внутрішніх справ, тобто до призначення в органи Національної поліції. У зв'язку з чим Позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 97 ЗУ «Про Національну поліцію». На підставі вищенаведеного, ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Враховуючи обмеженість строку вирішення справи та те, що позивач подав до канцелярії суду клопотання про здійснення розгляду справи в порядку присьмового провадження, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України, в складі підрозділу БПСМОП "Дніпро-1" ГУМВС.
До ГУМВС України в Дніпропетровській області надійшов рапорт командира 1-ї роти БПСМОП "Дніпро-1" ГУМВС лейтенанта міліції Гостіщева О.Є. про те, що 17.08.2014 особовий склад підрозділу БПСМОП "Дніпро-1" ГУМВС було направлено для виконання завдання командування батальйону в м. Іловайськ Донецької області. 29.08.2014 близько 09.30 під час виходу підрозділу з оточення у м. Іловайськ Донецької області, при бойовому зіткненні з ворогом поблизу с. Новокатеринівка було поранено міліціонера взводу № 4 роти № 2 БПСМОП "Дніпро-1" ГУМВС України в Дніпропетровській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_1, який отримав кількісні поранення нижніх кінцівок. Йому надано первинну медичну допомогу на місці та в подальшому через деякий час евакуйовано до Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. Мечникова.
Згідно довідки КЗ "ДОКЛ" ім. Мечникова від 22.09.2014р. № 3/722 молодшому сержанту міліції ОСОБА_1 встановлено діагноз: вогнепальне осколкове поранення правої стопи. Стан після ампутації першого пальця. Некроз культі. Вогнепальне поранення лівої гомілки. Чужорідне тіло лівої гомілки.
Відповідно до постанови ВЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області від 11.12.2014р. №25, поранення молодшого сержанта міліції БПСМОП "Дніпро-1" ГУМВС ОСОБА_1 - вогнепальні уламчасті поранення лівого стегна в ділянці колінного суглобу; правої стопи з ампутацією 1 (першого) пальця та зломом І (першої) та ІІ (другої) плюснових кісток; злам зовнішнього мищелку лівої великогомілкової кістки з задовільним стоянням уламків - пов'язане з виконанням службових обов'язків.
08 лютого 2016 року Обласною МСЕК № 5 позивачу встановлено ступінь втрати працездатності 25 %.
Наказом Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 07.11.2015 року № 1 о/с позивач був призначений поліцейським полку патрульної служби поліції особливого призначення "Дніпро-1" Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
ОСОБА_1 звернувся до ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності.
Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Дніпропетровській області були опрацьовані матеріали для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі отримання поранення відповідно до ст. 23 ЗУ «Про міліцію» та надіслані для затвердження до МВС України.
Департаментом фінансово-облікової політики МВС України матеріали повернені без розгляду посилаючись на те, що призначення вказаної допомоги повинно проводитись за останнім місцем служби поліцейського.
З огляду на викладене, документи для призначення одноразової грошової допомоги були розглянуті ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області.
ГУ Національної поліції листом від 10.06.2016 року № 3268/Бр повідомило ОСОБА_1, що в Національній поліції України одноразова грошова допомога поліцейським призначається відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію». Порядок та умови призначення і виплати затверджені наказом МВС України від 11.01.2016 року № 4.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 97 ЗУ «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога призначається та виплачується у разі отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.
Медико-соціальною експертною комісією визначено ОСОБА_1 25% втрати професійної працездатності у зв'язку з пораненням, яке отримане (29.08.2014) в період проходження служби в органах внутрішніх справ, тобто, до призначення ОСОБА_1 в органи Національної поліції.
На підставі вищевикладеного, ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області зазначила, що права на одноразову грошову допомогу відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 не має.
З огляду на вищевикладене, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
На виконання зазначеної статті постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).
Однак, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію» (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., № 4, ст. 20 із наступними змінами).
Відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування.
Так, вказаний закон було опубліковано в газеті Голос України, 06.08.2015, а тому датою набрання ним чинності є 07.11.2015. Саме з цієї дати втратив чинність і Закон України «Про міліцію», у тому числі і його ст. 23. У зв'язку із цим, у межах спірних правовідносин, втратив свою актуальність також і Порядок № 850, який прийнятий на виконання вказаної статті.
Так, як зазначено вище, до спірних правовідносин викладені вище норми застосуванню не підлягають, однак у зв'язку із тим, що позивача 07.11.2015 прийнято на службу до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, то з цієї дати на нього, як на поліцейського, почали поширюватися норми Закону України «Про Національну поліцію».
Згідно з ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до п. 1 р. І Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 (далі - Порядок № 4) цей Порядок та умови визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.
Згідно з п. 1 р. ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Як вбачається з довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12 ААА №009554, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло 08.02.2016 року.
Слід зазначити, що пункт 5 розділу І Порядку від 11.01.2016 р. № 4 доповнено підпунктом 4 згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016 р. № 916, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.
Згідно з п. 1 р. ІІІ Порядку № 4 формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у поліції здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансовими підрозділами головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП) цих органів та фахівцями військово-лікарської комісії (далі - ВЛК).
Відповідно до п. 3 р. ІІІ Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.
Пунктом 5 вказаного розділу передбачено, що для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу заяву (рапорт) із документами, що визначені цим пунктом.
Пунктами 1, 2 р. IV Порядку № 4 передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.
Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.
Аналіз викладеного дає підстави для висновку про те, що підставою для підготовки висновку про призначення одноразової грошової допомоги, прийняття рішення про призначення виплати ОГД є відповідна заява (рапорт) за формою, встановленою додатком 1 Порядку № 4, що подана Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського - позивача (у випадку загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського) або до підрозділів фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансових підрозділів головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві.
Суд зазначає, що листом Департаменту фінансово-облікової політики МВС України повернуто без розгляду матеріали на призначення одноразової грошової допомоги позивачу, оскільки призначення вказаної допомоги повинно проводитися за останнім місцем служби поліцейського.
В подальшому, матеріали були розглянуті Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області, а отже, позивачем подано повний пакет документів, що передбачений чинним законодавством.
Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі «Сук проти України» «Суд вважає, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним».
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Частиною 2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
На підставі вищевикладеного, суд зазначає, що виплату одноразової грошової допомоги позивачу повинне здійснити саме ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області.
Таким чином, оскільки позивачем для призначення одноразової грошової допомоги подано повний пакет документів та вказані документи прийняті до розгляду, та позивачем дотримано умов за яких можливе призначення одноразової грошової допомоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Аналізуючи обставини у справі, нормативні акти, що регулюють спірні правовідносини, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", викладену у листі від 10.06.2016 року за №3268/Бр та зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області підготувати необхідні документи та прийняти рішення про призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у відповідності до чинного законодавства.
В свою чергу, суд не знаходить підстав для задоволення вимог в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, оскільки бездіяльністю визнається пасивна поведінка суб'єкта, яка виражається у не вчиненні дій, які особа повинна була і могла вчинити. Проте, судом не встановлено наявність ознак бездіяльності Головного управління МВС України в Дніпропетровській області. Як зазначено вище, ГУ МВС України в Дніпропетровській області були опрацьовані матеріали для призначення позивачу одноразової грошової допомоги та надіслані для затвердження до МВС України.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", викладену у листі від 10.06.2016 року за №3268/Бр.
Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області підготувати необхідні документи та прийняти рішення про призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у відповідності до чинного законодавства.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Гончарова