Справа № 813/3963/16
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року справа № 813/3963/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З,

секретар судового засідання Іванес Х.О.

за участю : представників відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області, в якому просить :

1) визнати дії відповідача щодо направлення на проведення у ФОП ОСОБА_3 позапланової перевірки у період з 27.10.2016 р по 31.10.2016 р протиправними;

2) визнати направлення 31591 від 18.10.2016 р за підписом першого заступника начальника ОСОБА_4 на проведення у ФОП ОСОБА_3 позапланової перевірки протиправними;

3) визнати дії відповідача щодо проведення у ФОП ОСОБА_3 позапланової перевірки в період з 27.10.2016 р по 31.10.2016 р протиправними.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне направлення та дії відповідача щодо проведення позапланової перевірки відповідачем прийнято та здійснено з порушенням законодавства, без дотримання вимог щодо здійснення заходів державного нагляду. Також позивач зазначає, що оскаржуване направлення за підписом першого заступника начальника ОСОБА_5 на проведення позапланової перевірки у позивача не вручалось та не направлялось, і кому дане направлення було вручено йому невідомо. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.

У судове засідання позивач не з'явився, явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом задоволено клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відео конференції, судове засідання 19.07.2017 року проводилось в режимі відео конференції.

Представники відповідача заперечували проти позову у повному обсязі та просили у його задоволенні відмовити, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в письмовому запереченні на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини по справі, суд приходить до наступних висновків.

Наказом Головного управління Держпраці у Львівській області №1407-П від 18.10.2016 року зобовязано головним державним інспекторам відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно до ст.16 Конвенції Міжнародної організації "Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі" від 1947 р №81, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 р №1985-ІV, рішення колегії Державної служби України з питань праці, затвердженого наказом від 04.12.2015 №157, доручення Державної служби України з питань праці, затвердженого наказом від 01.06.2016 р №69, листа Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 11.10.2016 р вх..№1-10/9990 в термін з 27.10.2016 по 31.10.2016 р здійснити позапланову перевірку на предмет додержання вимог законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування у ФО-П ОСОБА_3 та видано направлення №1591 від 18.10.2016 року на проведення такої.

Не погодившись з діями відповідача та направленням №1591 від 18.10.2016 року про проведення позапланової перевірки, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Судом встановлено, що головні державні інспектори Сироїжко О.Є. та Веліахмедова Б.З. вийшли на позапланову перевірку ФОП ОСОБА_3 у період з 27.10.2016 р по 31.10.2016 р. При відвідуванні магазину 27.10.2016 р "Продукти-Кафе" в с. Садковичі, Самбірського району, Львівської області де здійснює підприємницьку діяльність позивач знаходилась продавець ОСОБА_8, якій предявлено копію направлення на перевірку та службові посвідчення та в телефоному режимі повідомлено позивача про проведення перевірки та запропоновано надати документи для дослідження, ведення яких передбачено законодавством про працю.

На вимогу інспекторів позивачем не надано жодних документів до перевірки, в телефонному режимі відмовлено у допуску до проведення позапланової перевірки у звязку із відсутністю правових підстав для проведення перевірки так як накладено мораторій.

На підставі відмови позивача до проведення позапланової перевірки, головними державними інспекторами був складений акт про створення перешкод для проведення перевірки, у звязку з чим перевірка була не проведена.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Державна служба України з питань праці (Держпраці), відповідно до Положення, затвердженого постаново Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №9, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообовязкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно підпунктом 5 пунктом 4 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України «Про затвердження Положення про територіальні органи Державної служби України з питань праці» від 27.03.2015 року №340, Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Головне управління Держпраці у Львівській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та підпорядковується їй.

Відповідно до підпункту 5 пункту 6 Положення, Управління Держпраці для виконання покладених на нього завдань має право: проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та обєктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління Держпраці.

При проведенні перевірок посадові особи Головного управління Держпраці у Львівській області керуються чинним Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Мінсоцполітики від 02.07.2012 року №390 (далі - Наказ №390), в частині, що не суперечить вищим за юридичною силою нормативно-правовим актам.

У відповідності до п.1 Наказу №390, Порядок встановлює процедуру проведення перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень, визначених, зокрема Конвенцією Міжнародної організації праці №81, 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року №1985-ІV.

Згідно ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

В силу ч.2 ст.19 Закону України «Про міжнародні договори», якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку (ратифікований Верховною Радою України), встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

У відповідності до ст.12 Конвенції Міжнародної організації праці №81, 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, що ратифікована законом №1985-ІV від 08.09.2004 року (далі - Конвенція):

1.Інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право:

-безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції,

-проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та

-здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуватися, і зокрема:

а)наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм;

б)вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги:

в)зобовязувати вивішувати обяви, які вимагаються згідно з правовими нормами;

г)вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.

2.У разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обовязків. У відповідності до ст.16 Конвенції інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм.

Відтак, відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно з ч.1 цієї ж статті, чинні міжнародні договори України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Посилання позивача про визнання протиправним дій щодо направлення та проведення позапланової перевірки, а також протиправним направлення №1591 від 18.10.2016 року судом не беруться до уваги, оскільки перевірка не проведена, про що відповідачем складено акт.

Вказаний акт складено за формою, що затверджена Наказом Міністерства соціальної політики України № 390 від 02.07.12р. Про затвердження Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів (надалі Порядок № 390).

Відповідно до Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 06.04.11р. N 386/2011, Державна інспекція України з питань праці (Держпраці України) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням, законодавства про працю та зайнятість населення, законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 4 вказаного Положення передбачено, що Держпраці України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд та контроль за додержанням підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (далі - роботодавці) законодавства про працю з питань трудових відносин, робочого часу та часу відпочинку, нормування праці, оплати праці, надання гарантій і компенсацій, пільг для працівників, які поєднують роботу з навчанням, дотримання трудової дисципліни, умов праці жінок, молоді, інвалідів, надання пільг і компенсацій за важкі та шкідливі умови праці, забезпечення спеціальним одягом і спеціальним взуттям, засобами індивідуального захисту, мийними засобами, молоком і лікувально-профілактичним харчуванням; проведення обов'язкових медичних оглядів працівників певних категорій; дотримання режимів праці та інших норм законодавства.

Згідно з п. 6 Порядку № 390 перевірка складається з таких етапів: робота з документами, наданими суб'єктами господарювання на вимогу Інспектора; оформлення документів за результатами перевірки; ознайомлення суб'єктів господарювання з документами, оформленими за результатами перевірки.

Судом встановлено, що позапланова перевірка позивача на предмет додержання вимог законодавства з питань праці фактично проведена не була, про що вказано в акті №9 від 02.09.15 р.

Згідно з п.1 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суд зазначає, що предметом судового оскарження може бути виключно результат реалізації повноваження контролюючого органу (а саме - рішення контролюючого органу, припис, постанова про накладення штрафних санкцій, тощо), а не процес реалізації його повноважень.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що Головне управління Держпраці у Львівській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 94 КАС України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Гулкевич І.З.