Справа № 821/396/17
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/396/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю представника позивачів ОСОБА_1, представника відповідача Шилова М.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_3 ( далі по тексту - позивач- 1) та ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач- 2) звернулися до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Херсонській області (далі по тексту - відповідач), у якому просять визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, відповідач) у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_3 площею 1.6623 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та ОСОБА_4 площею 1.9709 га, кадастровий номер НОМЕР_2 на території Музиківської с/ради Білозерського району Херсонської області, викладену в листі-відповіді за №С-35/0-117/6-17 від 13.01.2017 року та зобов'язати повторно розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок у власність.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 27.08.2014 року №21-1196/18-14-СГ "Про надання громадянам дозволу на розробку проектів землеустрою" ними розроблено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_3 площею 1.6623 га. та ОСОБА_4 площею 1.9709 га. Позивачі неодноразово зверталися до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області для затвердження проектів землеустрою.

Відповідач листом №С-35/0-117/6-17 від 13.01.2017 відмовив ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у затвердженні вказаних проектів. Відмову обґрунтовано тим, що пунктом 10 Висновку про погодження документації із землеустрою Відділу Держземагентства у Білозерському районі Херсонської області від 11 листопада 2014 року № 556 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_3 площею 1.6623 га. та ОСОБА_4 площею 1.9709 га. на території Білозерського району Херсонської області. У Висновку зазначено , що термін дії висновку два роки. Враховуючи, що термін дії Висновку закінчився, підстави для задоволення заяви відсутні."

Позивачі вважають вказану відмову неправомірною, оскільки законодавством не передбачено встановлення дії Висновку.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав просив задовольнити.

Відповідач надав до суду заперечення, які обґрунтовано тим, що відповідно до вимог статті 186-1 Земельного кодексу України передбачено необхідність відповідного позитивного висновку для погодження та затвердження документації із землеустрою та визначено, що проект землеустрою підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Разом з тим, представлений на затвердження проект землеустрою має висновок про погодження документації із землеустрою від 11.11.2014 № 556, термін дії якого закінчився в листопаді 2016 року. Вказаним документом безпосередньо регламентовано строк його дії - 2 роки. На підставі вказаного відповідач вважає, що ним правомірно відмовлено позивачам у затвердження проекту землеустрою.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивачів, представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Судом встановлено, що ГУ Держгеокадастру у Херсонській області надано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення (угіддя - під господарськими будівлями, дворами, графа 14 за формою 6-зем), розташованих за межами населених пунктів на території Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області, для ведення особистого селянського господарства на підставі наказу від 27.08.2014 року №21-1196/18-14-СГ "Про надання громадянам дозволу на розробку проектів землеустрою".

На підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 27.08.2014 року №21-1196/18-14-СГ ДП "Центр державного земельного кадастру" Херсонська регіональна філія розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_3 площею 1.6623 га., кадастровий номер НОМЕР_1 та ОСОБА_4 площею 1.9709 га., кадастровий номер НОМЕР_2 на території Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області.

11 листопада 2014 року Відділом Держземагенства у Білозерському районі Херсонської області Головного управління Держземагенства у Херсонській області складено Висновок № 556 "Про погодження документації із землеустрою".

Позивачі звернулися із заявою до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Херсонській області для затвердження проекту землеустрою, проте листом від 01.12.2015 року №С-179/0-160/29-15 відповідач відмовив ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у затвердженні проекту у зв'язку із тим, що на земельних ділянках, які позивачі просили передати їм у власність, знаходиться нерухоме майно - "Критий тік". 25 травня 2016 року позивачі повторно звернулись до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, однак їм знову було відмовлено листом від 06.06.2016 року № КО-4049/0-950/6-16-СГ з посиланням про те, що позивачі вже звертались з аналогічною заявою та їм було відмовлено у задоволенні.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивачі звернулись до суду з адміністративним позовом.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року по справі № 821/1262/16 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_3 площею 1.6623 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та ОСОБА_4 площею 1.9709 га, кадастровий номер НОМЕР_2, на території Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області, викладену в листі-відповіді за №КО-4049/0-950/6-16-СГ від 06.06.2016 року. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_3 площею 1.6623 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та ОСОБА_4 площею 1.9709 га, кадастровий номер НОМЕР_2, на території Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року постанову від 06 жовтня 2016 року залишено без змін.

03 січня 2017 року позивачі звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_3 загальною площею 1.6623 гектарів та ОСОБА_4 загальною площею 1.9709 гектарів для ведення особистого селянського господарства за рахунок категорії земель сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером НОМЕР_1, з кадастровим номером НОМЕР_2, які розташовані за межами населених пунктів на території Музиківської сільської ради, Білозерського району, Херсонської області (контур № 60, угіддя-господарський двір).

Листом від 13 січня 2017 року № С-35/0-117/6-17 Головним управлінням Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Херсонській області відмовлено позивачам у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок. Відмову обґрунтовано тим, що п. 10 Висновку про погодження документації із землеустрою Відділу Держземагентства у Білозерському районі Херсонської області від 11 листопада 2014 року № 556 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_3 площею 1.6623 га. та ОСОБА_4 площею 1.9709 га. на території Білозерського району Херсонської області. У Висновку зазначено, що термін дії висновку два роки. Враховуючи , що термін дії Висновку закінчився, підстави для задоволення заяви відсутні.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного: Статями 13, 14 Конституції України встановлено, що земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

На підставі п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №15(по тексту - в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Положенням передбачено, що основними завданнями Держгеокадастру України є, зокрема реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 Положення).

Право власності на землю гарантується, набувається та реалізується громадянами виключно у відповідності до закону.

Статтею 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 81 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч. 1 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Пунктом "в" частини 3 статті 116 ЗК України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Пунктом б ч. 1 ст. 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені статтею 122 Земельного кодексу України, відповідно до якої Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Аналізуючи викладене, суд зазначає, що одержання громадянином безоплатно у власність земельної ділянки складається із етапів: звернення до уповноваженого на розпорядження земельною ділянкою органу за отриманням дозволу на розробку проекту землеустрою; надання такого дозволу за рішенням відповідного органу; розробка проекту землеустрою; погодження проекту землеустрою уповноваженими на те органами; затвердження проекту землеустрою і передачу земельної ділянки у власність за рішенням уповноваженого на розпорядження земельною ділянкою органу; державна реєстрація права власності. Таким чином, враховуючи вищевикладене та згідно із матеріалами справи позивачами зазначена процедура, встановлена законом, дотримана.

Частиною восьмою ст. 118 ЗКУ передбачено обов'язкове погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (п. 6 ст. 123 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 4 статті 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (ч. 5 статті 186-1 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 6 статті 186-1 Земельного кодексу України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Крім того, згідно п. 7 ст. 186-1 Земельного кодексу України, органам, зазначеним у частинах першій - третій статті 186-1, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт. Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Частиною 8 статті 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Отже, Земельним кодексом України встановлено підстави за яких може бути відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем надано відмову у затвердженні проекту землеустрою у зв'язку із закінченням терміну дії Висновку про погодження документації із землеустрою. Суд зазначає, що відповідно до Земельного кодексу України такої підстави, як закінчення терміну Висновку про погодження документації із землеустрою для відмови у затвердженні проекту землеустрою не вказано.

Статтею 1 Закону України "Про землеустрій" 22.05.2003 № 858-IV визначено, що проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про землеустрій" погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

При цьому суд враховує, що позивачі зверталися до відповідача щодо затвердження проекту землеустрою раніше, а саме: з 2015 року, на які відповідачем листами від 01.12.2015 р. та 06.06.2016 р. було відмовлено в затвердженні проекту землеустрою. Вказану відмову від 06.06.2016 р. визнано Херсонським окружним адміністративним судом у постанові по справі № 821/1262/16 від 06 жовтня 2016 року протиправною та зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою.

Суд зазначає, що встановлена рішеннями суду протиправна бездіяльність відповідача призвела до закінчення строку дії Висновку про погодження документації із землеустрою № 556 від 11.11.2014 р., що в свою чергу збіг не з вини позивачів.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач при наданні відмови в затвердженні проекту землеустрою не діяв в порядку визначеному законодавством.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи вказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст.2,8,9,12,17,19,158,159, 160-163,167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_3 площею 1.6623 га., кадастровий номер НОМЕР_1 та ОСОБА_4 площею 1.9709 га., кадастровий номер НОМЕР_2 на території Музиківської с/ради Білозерського району Херсонської області , викладену в листі від 13 січня 2017 р. № с-35/0-117/6-17.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_3 площею 1.6623 га., кадастровий номер НОМЕР_1 та ОСОБА_4 площею 1.9709 га., кадастровий номер НОМЕР_2 на території Музиківської с/ради Білозерського району Херсонської області .

Стягнути на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Херсонській області () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 640 грн., шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби України.

Стягнути на користь ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Херсонській області () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 640 грн., шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21 липня 2017 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 6.2.1