Справа № 344/16863/14-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 липня 2017 року м. Київ К/800/23283/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Штульман І.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 5 квітня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» про стягнення компенсації за речове майно, -

в с т а н о в и в :

За правилами частини 2 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності перешкод для відкриття касаційного провадження суддя-доповідач постановляє про це ухвалу.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права.

За змістом частини 5 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, позивачем не обґрунтовано вимоги до суду касаційної інстанції та не зазначено, у чому саме полягають порушення як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, норм матеріального чи процесуального права.

Крім того, до касаційної скарги не додано документа про сплату судового збору (Отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, Код банку отримувача (МФО): 820019, Рахунок отримувача: 0007, Код класифікації доходів бюджету: 22030105 «Судовий збір (Вищий адміністративний суд України, 075)», Призначення платежу: *;101; _________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вищий адміністративний суд України (назва суду, де розглядається справа)) в розмірах ставок цього збору, передбачених Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VІ, або копії документа, що надає право на пільги щодо його сплати.

У відповідності до підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 цього Закону (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом, - листопад 2014 року) визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору встановлювалася у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, а при поданні такого позову немайнового характеру необхідно було сплатити 0,06 розміру мінімальної заробітної плати, що становила станом на 1 січня 2014 року 1218 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Аналогічна позиція викладена у статті 8 Закону України «Про судовий збір».

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вищий адміністративний суд України за наявними матеріалами касаційної скарги не знаходить підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати ним цього збору, оскільки наведені у касаційній скарзі аргументи щодо проживання сім'ї позивача більше 10 років в кімнаті площею 12 м2 не підтверджені жодними доказами і не свідчать про відсутність у нього коштів та можливості сплатити судовий збір у вказаному розмірі.

За таких обставин касаційну скаргу необхідно залишити без руху і надати позивачеві термін для виправлення зазначених недоліків.

У випадку невиправлення недоліків касаційна скарга буде повернута.

На підставі викладеного, керуючись статтями 108, 213 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у звільненні від сплати судового збору, відстроченні чи розстроченні сплати ним цього збору за подання зазначеної касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 5 квітня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» про стягнення компенсації за речове майно - залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в мотивувальній частині даної ухвали недоліків до 4 серпня 2017 року.

Роз'яснити, що невиконання вимог статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для повернення касаційної скарги заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України І.В.Штульман