Справа № 366/1682/17
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 366/1682/17 Головуючий у 1-й інстанції: Слободян Н.П.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Земляної Г.В.

Федотова І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вишгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Іванківського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Вишгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Грищенко Т.В. звернулася до Іванківського районного суду Київської області з позовом до Вишгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - Вишгородське ОУПФ) про визнання неправомірними дій щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням «інших виплат», які зазначені в довідці від 11.10.2016 р. №2876; зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії державного службовця з урахуванням «інших виплат» зазначеної довідки про складові заробітної плати, відповідно до Закону України «Про державну службу» з 30.11.2016 р.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Вишгородського ОУПФ щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу». Зобов'язано Вишгородське ОУПФ провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу», з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та компенсації за невикористані відпустки, відповідно до довідки Іванківського районного центру зайнятості від 11.10.2016 р. №2876, починаючи з 30.11.2016 р. та виплатити різницю між перерахованою та виплаченими сумами.

На вказану постанову Вишгородське ОУПФ подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 183-2 КАС України, справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає зміні в мотивувальній частині з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, позивач перебуває на обліку у Вишгородському ОУПФ та отримує пенсію згідно Закону України "Про державну службу" у розмірі 80% заробітної плати.

Листом Вишгородського ОУПФ від 17.05.2017 р. №2403/06-07 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії посилаючись на те, що суми «інших виплат» довідки про заробітну плату не входять до складу заробітної плати державного службовця.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в чинній редакції на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входять: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

З наведених положень вбачається, що матеріальна допомога, індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року, від 3 червня 2014 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14).

Зокрема, у постанові від 03 червня 2014 року (справа №21-134а14), Верховний Суд України звернув увагу, що перевага у таких випадках має надаватись не положенням законів України "Про державну службу" та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Як вбачається з матеріалів справи, для проведення перерахування пенсії позивач до заяви додала довідку Іванківського районного центру зайнятості від 11.10.2016 р. №2876 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією). В такій довідці зазначені розміри виплачених позивачу матеріальних допомог на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та компенсації за невикористані відпустки з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 р. єдиний внесок.

Отже, висновок відповідача про те, що вказані виплати не враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії державного службовця, - є помилковим.

При цьому, колегія суддів зазначає, що позивач зверталася до відповідача про перерахунок пенсії саме у зв'язку з неврахуванням при її призначенні та обчисленні сум «інших виплат» з яких сплачено страхові внески, а не у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" (в чинній редакції на час призначення позивачу пенсії) було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

В подальшому Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" 28.12.2014 р. №76-VIII, який набув чинності 01 січня 2015 року, положення ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" викладені у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям було визначено пунктами 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31.05.2000 р. №865. Вказані норми права передбачали, що перерахунок пенсії здійснюється у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Однак, постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09.12.2015 р. №1013, яка застосовується з 01.12.2015 р. внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865, зокрема виключено норми і положення, які встановлювали порядок і умови перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу».

Також вказаною постановою №1013 з 01.12.2015 р. були встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери. Колегія суддів звертає увагу на те, що такою постановою регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Таким чином, з 01.12.2015 р. чинним законодавством України не визначено суб'єктивного права, і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу».

Крім того, з 01.05.2016 р. набув чинності новий Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VIII, згідно ст. 90 якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У свою чергу, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» від 06.04.2016 р. №292 з 01.05.2016 р. встановлено нові умови оплати праці працюючих державних службовців, затверджено схему посадових окладів підвищеного розміру та розмір надбавок до посадових окладів. Згідно із п. 3 такої постанови, вона набирає чинності одночасно із Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VIII.

При цьому, відповідно до пп. 1 п. 2 розділу ХІ вказаного Закону України від 10.12.2015 р. №889-VIII, Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п.п. 10 і 12 цього розділу, визнаний таким, що втратив чинність.

Колегією суддів також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена у рішенні від 9 жовтня 1979 року по справі «Ейрі проти Ірландії», де суд констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

У рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р. Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 р. зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У п. 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР). У рішенні від 02.03.1999 р. N 2-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

З огляду на викладене, підстави для перерахунку пенсії позивача згідно ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" в чинній редакції на момент призначення позивачу пенсії, у зв'язку зі збільшенням заробітної плати, - відсутні.

Оскільки такі порушення судом норм матеріального права не призвели до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає зміні лише в мотивувальній частині.

В даному випадку має бути здійснено перерахунок пенсії у зв'язку з її невірним обчисленням, тобто без врахування всіх складових заробітної плати. Такий перерахунок не пов'язаний із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, тому апеляційну скаргу Вишгородського ОУПФ необхідно залишити без задоволення, а постанову Іванківського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року необхідно змінити в мотивувальній частині, оскільки вона ухвалена з порушенням норм матеріального права, але які не призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 183-2, 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Вишгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення.

Постанову Іванківського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року - змінити в мотивувальній частині, а в іншій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ст. 183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Земляна Г.В.

Федотов І.В.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Мельничук В.П.

Земляна Г.В.