Справа № 812/965/17
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/965/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період з 01.04.2017 по 30.06.2017 у розмірі 107188,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (далі - позивач, УПФУ в Попаснянському районі) до Державного підприємства «Первомайськвугілля» (далі - відповідач, ДП «Первомайськвугілля») про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 1 за період з 01.04.2017 по 30.06.2017 у розмірі 1381758,47 грн, за Списком № 2 за період з 01.01.2017 по 31.03.2017 в сумі 107188,00 грн.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Роз'єднано позовні вимоги у самостійні провадження з такими позовними вимогами: за списком № 1 за період з 01.04.2017 по 30.06.2017 у розмірі 1381758,47 грн; за Списком № 2 за період з 01.01.2017 по 31.03.2017 в сумі 107188,00 грн. Позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період з 01.01.2017 по 31.03.2017 в сумі 107188,00 грн виокремлено у провадження № 812/965/17.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідач у порушення частини другої «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не сплатив у встановлений термін заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість за Списком № 2 за період з 01.04.2017 по 30.06.2017 у розмірі 107188,00 грн.

Позивач явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заявив клопотання про розгляд адміністративної справи за відсутності його представника (арк. спр. 2 зв., 48).

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, про що надіслав до суду відзив на позовну заяву (арк. спр. 44-46), в якому зазначив про невідповідність позовної заяви вимогам статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розрізі пенсіонерів та управлінь за пунктами «б»-«з» Закону України «Про пенсійне забезпечення» не можуть вважатися доказами по справі, оскільки не містять таких відомостей, як підстава для призначення пенсії.

Також позивачем не надано доказів понесення фактичних витрат на доставку пенсій, що повинні підтверджуватися договорами про співробітництво на надання послуг у виплаті пенсій відповідним центром поштового зв'язку та платіжними документами. Не надано доказів, що пенсії вказаним особам виплачуються саме УПФУ в Попаснянському районі, а не іншими відділеннями.

Крім того, всі працівники підприємства, щодо яких у позові заявлена сума на відшкодування понесених витрат, працювали повний робочий день на підземних роботах. Виплата пенсій цим особам здійснюється до 01 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, з 01 січня 2005 року за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку. Тобто законодавством додатково встановлені особливі умови виплати пільгових пенсій цим особам.

Нормами законодавства визначено, що відшкодуванню підприємствами підлягають тільки витрати з виплати і доставки пільгових пенсій, призначених за Списком № 1, а витрати, понесені на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2 та за статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відшкодуванню підприємствами не підлягають.

У наданому розрахунку до позову неможливо визначити чи вірно зроблено нарахування сум відшкодування, оскільки не вказано основний розмір пенсії, не визначено який її відсоток пред'явлено до відшкодування, стаж роботи у відповідача, місто проживання пільгового пенсіонера та інше.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у запереченнях проти позову заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності (арк. спр. 46).

Враховуючи положення частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 КАС України, суд встановив таке.

Державне підприємство «Первомайськвугілля» є юридичною особою, Відокремленим підрозділом якого є Шахта «Тошківська», розташована за адресою: 93281, Луганська область, Попаснянський район, смт. Тошківка, вул. Челюскіна, буд. 3Б, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. спр. 27-40).

Відокремлений підрозділ Шахта «Тошківська» Державного підприємства «Первомайськвугілля» (далі - ВП Шахта «Тошківська») зареєстрований без прав юридичної особи, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підприємстві відповідача працювали особи, які були зайняті на роботах, що дають їм право на призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII).

Позивачем у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої «Прикінцевих положень» Закону, визначено відповідачу суми до відшкодування на 2017 рік, що підтверджено копіями цих розрахунків, наявних в матеріалах справи (арк. спр. 11 зв., 12, 13зв., 14, 16-21).

Всі розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій надіслані ВП Шахта «Тошківська» та отримані останнім, що підтверджено підписом про отримання уповноваженої особи ВП Шахта «Тошківська» на супровідних листах до цих розрахунків (арк. спр. 11, 13, 15).

На підтвердження суми заборгованості відповідача за період з 01.04.2017 по 30.06.2017 у сумі 107188,00 грн позивачем до матеріалів справи також надано: картку особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 (арк. спр. 5-6) та розрахунком суми боргу по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період квітень - червень 2017 року (арк. спр. 7-8).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, оцінюючи їх обґрунтованість, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-I «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, необхідність відшкодування відповідачем позивачу фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2, передбачена діючим законодавством.

Процедуру відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначає Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція № 21-1).

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції № 21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України ), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункт 6.5 Інструкції № 21-1).

Згідно з пунктом 6.7 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої «Прикінцевих положень»

Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

З вищевикладеного встановлено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення суми заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, виникає у позивача з 26-го числа кожного місяця, за який

Позивач просить стягнути заборгованість, за умови надіслання Відповідачу розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на відповідний рік.

Факт оформлення позивачем розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.04.2017 по 30.06.2017 на суму 107188,00 грн, направлення цих розрахунків та отримання їх відповідачем знайшов своє підтвердження у судовому засіданні вищеописаними матеріалами справи.

Твердження представника відповідача, що розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не містять всіх відомостей, а отже не можуть вважатися доказами по справі, є безпідставними, оскільки судом встановлено, що ці розрахунки оформлені органами Пенсійного фонду із повним дотриманням форми таких розрахунків, затвердженої Інструкцією 21-1 (додаток 7 до цієї Інструкції), та відображенням у них всіх визначених Інструкцією 21-1 реквізитів.

Більш того, отримавши розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону № 1788-XII, не надавши на них до позивача заперечень та не оскарживши розрахунок в суді, ВП Шахта «Тошківська» фактично узгодив такі розрахунки.

Відтак, визначена в розрахунках сума до відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підлягає сплаті відповідачем на рахунки позивача - органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства, як це визначено пунктом 6.8 Інструкції № 21-1.

Твердження представника відповідача про недоведення позивачем факту понесення останнім фактичних витрат на доставку пенсій, що повинно підтверджуватися договорами про співробітництво на надання послуг у виплаті пенсій відповідним центром поштового зв'язку та платіжними документами, як передумови для відшкодування підприємством таких витрат, суд також вважає безпідставними, оскільки такого обов'язку для позивача не визначено розділом 6 Інструкції 21-1, яким безпосередньо врегульовано порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Посилання представника відповідача на те, що особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«є» та «ж» статті 13 Закону № 1788-XII, пенсії мають виплачуватися за рахунок коштів Державного бюджету України, судом до уваги не беруться з огляду на таке.

Зі змісту статті 14 Закону № 1788-XII слідує, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Таким чином, аналіз положень частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у контексті положень статті 14 Закону № 1788-XII дає підстави для висновку про те, що порядок, з якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам за умов, передбачених статтею 14 Закону № 1788-XII.

Судом установлено, що спір у справі стосується стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII (Список № 2), а тому обов'язок щодо покриття витрат на виплату та доставку пенсій таким особам покладено саме на відповідача.

Що стосується інших тверджень відповідача, суд зазначає таке.

Питання відповідності позовної заяви вимогам Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує на стадії відкриття провадження в адміністративній справі за такою позовною заявою.

Судом при вирішенні питання щодо відкриття провадження у даній адміністративній справі встановлено відповідність зазначеної позовної заяви вимогам статей 105, 106 Кодексу адміністративного судочинства України, про що й зазначено в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі від 16 травня 2017 року.

Статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано питання заміни неналежної сторони, зокрема, щодо заміни первинного відповідача належним відповідачем, у разі встановлення, що з адміністративним позовом звернулася особа не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом.

Разом з тим, у даній адміністративній справі судом встановлено, що позивач звернувся з адміністративним позовом до належного відповідача - ДП «Первомайськвугілля», оскільки, як вже вищезазначено, ВП Шахта «Тошківська» є відокремленим підрозділом цієї юридичної особи, яка наділена адміністративною процесуальною правосуб'єктністю у розумінні статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно, в цій частині твердження представника відповідача є безпідставними.

Відповідачем суду не надано доказів погашення відповідачем заборгованості перед позивачем.

Натомість, за даними картки особового рахунку відповідача за період з 01.04.2017 по 30.06.2017, сформованої позивачем на час вирішення адміністративної справи, заборгованість відповідача за вказаний період становить 107188,00 грн (арк. спр. 49).

Судом також встановлено, що позивачем у позовній заяви заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованість по витратах на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за Списком № 2 за період з 01.01.2017 по 31.03.2017 в загальній сумі 107188,00 грн. Разом з тим, у тексті позовної заяви визначений інший період виникнення заборгованості - з 01.04.2017 по 30.06.2017. Матеріалами справи (розрахунком суми позову, розрахунком фактичних витрат за період з 01.04.2017 по 30.06.2017, карткою особового рахунку відповідача) у повній мірі підтверджено, що періодом виникнення заборгованості є період з 01.04.2017 по 30.06.2017. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у позовній вимозі, під час визначення періоду утворення заборгованості відповідача, позивачем допущено технічну помилку. Правильним періодом є період з 01.04.2017 по 30.06.2017. Така помилка позивача, на думку суду, не може мати наслідком відмову у задоволенні правильної за своїм змістом позовної вимоги.

Враховуючи, що позовні вимоги документально обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, суд вважає за необхідне стягнути з ДП «Первомайськвугілля» на користь позивача заборгованість по витратах на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за Списком № 2 за період з 01.04.2017 по 30.06.2017 в загальній сумі 107188,00 грн.

Питання про розподіл судових витрат за приписами статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період з 01.04.2017 по 30.06.2017 у розмірі 107188,00 грн задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Первомайськвугілля» (місцезнаходження юридичної особи: 93292, Луганська область, Попаснянський район, місто Гірське, вул. Куйбишева, будинок 21, ідентифікаційний код юридичної особи 32320594) на користь Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (місцезнаходження: 93300 Луганська область, місто Попасна, вулиця Шкільна, будинок 2, р/р 1 в ЛОУ ВАТ «Державний Ощадний банк України», МФО 304665, ідентифікаційний код юридичної особи 21792608) заборгованість по витратах на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за Списком № 2 за період з 01.04.2017 по 30.06.2017 в загальній сумі 107188,00 грн (сто сім тисяч сто вісімдесят вісім гривень 00 коп.).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя К.О. Пляшкова