Справа № 496/741/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 496/741/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Трушина О.І.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

Крусяна А.В.,

при секретарі судового засідання Осіпова М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

09.03.2017 ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області № 54 від 29.08.2016 та № 71 від 18.11.2016, якими їй відмовлено у призначенні пенсії за віком, як матері, що виховувала інваліда з дитинства. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушенні вимог постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2016 у справі № 496/2139, відповідачем не враховані обставини наявності висновку МСЕК про можливість настання інвалідності її донькою ОСОБА_3 до досягнення 18 років. Вважаючи відмову у призначення пенсії за віком незаконною, позивач просила зобов'язати відповідача призначити їй пенсію.

Відповідач заперечував проти позову зазначаючи, що у зв'язку з ненаданням позивачем до управління ПФУ висновку МСЕК про можливість визнання її дитини інвалідом до досягнення шестирічного віку, оскаржуваними рішеннями їй правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року, яка прийнята в порядку скороченого провадження, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняту нову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

В ході апеляційного розгляду в зв'язку із реорганізацією територіальних органів Пенсійного фонду України на підставі постанови Кабміну від 21.12.2016 № 988 управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області замінено на правонаступника - Малиновське об'єднане управління ПФУ в м.Одесі, про що 19 травня 2017 року постановлена ухвала.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

18.07.2014 року ОСОБА_2 звернулась до управління ПФУ у Біляївському районі із заявою про призначення їй пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, після досягнення 50-ти років при наявності необхідного 15-річного трудового стажу.

17.10.2014 року управління ПФУ у Біляївському районі відмовило ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком у зв'язку із ненаданням останньою висновку МСЕК, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року у справі № 496/2139/15а визнано протиправним і скасовано рішення управління ПФУ у Біляївському районі від 17.10.2014 року № 43. Цим же судовим рішенням визначено, що відповідно до п.2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правлення Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, затвердженого в Мінюсті України 27.12.2005 за № 1566/11846, в редакції станом на 29.08.2014, позивач для призначення пенсії із скороченням віку, якщо дитина визнана інвалідом після 18 років, має надати висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18 років (висновок про час настання інвалідності). На підставі зміненої правової норми апеляційним судом було зобов'язано управління ПФУ розглянути заяву ОСОБА_2 відповідно до норм Порядку № 22-1 з урахуванням внесених змін.

На виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року у справі № 496/2139/15а відповідачем 29.08.2016 прийнято рішення № 54 про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в зв'язку із ненаданням останньою висновку ЛКК про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом.

18.11.2016 управління ПФУ у Біляївському районі Одеської області прийнято аналогічне рішення № 71 за заявою ОСОБА_2 з тих самих підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності відмови відповідачем у призначення ОСОБА_2 пенсії за віком у зв'язку із ненаданням останньою висновку МСЕК, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Згідно з пунктом 25 Порядку № 22-1 у редакції, чинній на час подання ОСОБА_2 заяви про призначення пенсії, у разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається висновок лікарсько-консультативної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Разом з цим, станом як на час прийняття відповідачем первинного рішення про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії, яке визнано протиправним та скасовано при розгляді адміністративної справи № 496/2139/15а, так і на час прийняття рішень від 29.08.2016 № 54 та від 18.11.2016 № 71, що оскаржуються у даній справі, Порядок № 22-1 викладений у новій редакції на підставі постанови правління ПФУ від 07.07.2014 № 13-1, яка набрала чинності з 29.08.2014.

Відповідно до п.2.18 Порядку № 22-1 в редакції, яка діє з 29.08.2014, визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що мати інваліда з дитинства, яка визнана такою після досягнення 18-річного віку, має право на призначення пенсії із скороченням віку у разі наявності відповідного висновку МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Висновок суду першої інстанції про відсутність у позивачки висновку МСЕК, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, а відтак права на призначення дострокової пенсії за віком, ґрунтуються на правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постановах від 27.05.2014 (справа № 21-133а14) та від 02.12.2014 (справа № 21-534а14) та прийнята за обставин, що діяли до зміни редакції Порядку № 22-1, тобто до 29.08.2014. Викладене унеможливлює застосування правової позиції Верховного Суду України при розгляді даної справи.

З матеріалів справи вбачається, що до заяви про призначення дострокової пенсії ОСОБА_2 надала довідку до акту огляду МСЕК від 24.11.2010, відповідно до якої її донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнана інвалідом з дитинства третьої групи по зору безстроково (а.с.15).

Також позивачем до заяви наданий висновок МСЕК про час настання інвалідності від 12.09.2016, з якого вбачається можливість настання у ОСОБА_3 інвалідності до 18 років, а саме з 2007р., тобто з 15 років, на підставі консультативного висновку Одеської обласної дитячої клінічної лікарні від 25.09.2007 (а.с.16-17). На підтвердження цього висновку позивачкою до заяви про призначення пенсії наданий також медичний висновок Біляївської ЦРЛ № 63 від 05.10.2007, яким визнано, що захворювання зору ОСОБА_3, 1992р.н., має вроджений характер та відповідає розділу ХІ п.2 пп 2.3, 2.4 Переліку медичних показників, які дають право на одержання соціальних пенсій дітям інвалідам. Таким чином, зазначеним медичним висновком ОСОБА_3 визнано інвалідом з дитинства у віці 15 років.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що позивач, яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50-річного віку та в неї наявний необхідний трудовий стаж, має право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п.3 Перехідних положень Закону № 1058-IV, як така, що виховувала інваліда з дитинства.

Суд першої інстанції надав невірну правову оцінку обставинам справи, в зв'язку з чим прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.202 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про задоволення позову.

При цьому, судова колегія вважає вимоги позивачки про зобов'язання управління ПФУ призначити їй пенсію за віком такими, що забезпечують належний захист порушених прав на пенсійне забезпечення.

Разом з цим, вимоги позивача про зобов'язання нарахувати пенсію з 08.07.2014р. судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки право на таку пенсію у ОСОБА_2 виникло з 29.08.2014. Саме з цієї дати відповідач має призначити позивачу пенсію за віком.

Вирішуючи питання про судові витрати, судова колегія враховує, що ухвалою судді-доповідача Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2017 року ОСОБА_2 надана відстрочка сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Проте, враховуючи, що за наслідками апеляційного провадження судове рішення приймається на користь позивача, та беручі до уваги положення ч.1 ст.94 КАС України щодо розподілу судових витрат в разі задоволення позову не на користь суб'єкта владних повноважень, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207, ч.10 ст.183-2 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року - скасувати з прийняттям нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_2.

Визнати протиправними та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області від 29.08.2016 № 54 та від 18.11.2016 № 71.

Зобов'язати Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі призначити ОСОБА_2 пенсію за віком відповідно до п.3 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 29.08.2014.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, є остаточною та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян