Справа № 804/7752/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 р. Справа № 804/7752/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіБарановського Р. А.
при секретаріСергієнко В.Ю.
за участю:
представника позивача представника відповідача Кузьменко Ю.М Смольнякової А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови та визнання недійсним і скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" (далі-ПАТ «ДМКД», декларант, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС із позовними вимогами щодо:

скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2016/20022 від 13.05.2016р.;

визнання недійсним та скасування рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №110010000/2016/600106/1 від 13.05.2016р.

Представник позивача, що прибула у судове засідання, позов підтримала та надала пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача не було жодних законних підстав визначати митну вартість за іншим методом, ніж за методом вартості операції, що був заявлений позивачем у ДМВ та ВМД №110010000/2016/020652 від 12.05.2016р. Подані ПАТ «ДМКД» до Дніпропетровської митниці ДФС для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару документи не містили в собі розбіжності, та не мали наявних ознак підробки, навпаки, містили всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що підлягала сплаті за ці товари. На думку позивача, всі зауваження відповідача не свідчать про дійсну наявність розбіжностей і не доводять наявність підстав для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. Таким чином, позивач вважає, що картка відмови відповідача у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №110010000/2016/20022 від 13.05.2016р. та рішення про коригування митної вартості товарів №110010000/2016/600106/1 від 13.05.2016р., прийняті відповідачем всупереч вимог Митного кодексу України, а тому підлягають скасуванню.

Представник відповідача позов не визнала, мотивуючи тим, що під час здійснення перевірки наданих позивачем до митного оформлення документів, посадовою особою митниці виявлені невідповідності та неповнота наданих документів за переліком, сформованим відповідно до положень частини третьої статті 53 Митного Кодексу України, не підтвердження заявленої митної вартості за результатами проведених розрахунків з урахуванням документів, що надані декларантом, що унеможливили обчислення митної вартості, заявленої ПАТ «ДМКД». Рішення про коригування митної вартості товарів митницею прийняті відповідно до норм чинного законодавства так само як картки відмови. Застосований митницею резервний метод визначення митної вартості (ст. 64 Митного кодексу України) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості. Таким чином, відповідач вважає, що у митного органу відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості товарів, у зв'язку з чим рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови прийняті митницею відповідно до норм чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, мотивуючи це наступним.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.05.2016р. ПАТ «ДМКД» звернулось до Дніпропетровської митниці ДФС з метою здійснення митного оформлення товару «концентрат залізорудний агломераційний» (далі - товар), який надійшов на адресу позивача на підставі додатку №17 від 30.03.2016р. до зовнішньоекономічного контракту № 15-0835-12 від 29.04.2015р., укладеного між ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» (РФ) (далі - ТОВ «РГМК») та ПАТ «ДМКД» (далі-контракт).

Так за умовами укладеного між ТОВ «РГМК» (Продавець) та ПАТ «ДМКД» (Покупець) контракту - продавець зобовязується продати, а покупець прийняти та оплатити товар, найменування, кількість, вартість та умови і строки поставки якого визначаються контрактом.

Як вбачається із змісту контракту, товар постачається на умовах, передбачених у відповідних Додатках (Специфікаціях) до Контракту, що є невід'ємними частинами.

Додатком №17 від 30.03.2016р. сторони контракту визначили умови поставки залізорудного концентрату на загальну суму постачання 90 856 530, 00 руб. РФ. Базова ціна залізнорудного концентрату визначається на рівні 2489,22 руб.РФ/т при вмісті Fe 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fe, що визначається сертифікатом якості, надбавка або знижка до базової ціни складає 31, 78 руб.РФ/т за 1% Fe долі в пропорції. Умови поставки: DAP станція Соловей/Тополі; вантажовідправник: ВАТ «Стойленський ГОК», виробник: ВАТ «Стойленський ГОК».

Для митного оформлення придбаного товару ПАТ «ДМКД» 12.05.2016р. подало до Дніпропетровської митниці ДФС вантажну митну декларацію (далі-ВМД) №110010000/2016/020652 (відправник ВАТ «Стойленський ГОК») в режимі ІМ 40 ДР.

Митна вартість товару заявлена Позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ -1 за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України, а саме - 2, 4940 RU/кг.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на яке зорієнтовано українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГАТТ).

Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна грунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Відповідно статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом -за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 Митного кодексу України.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Відповідно до ст. 33 Митного кодексу України, митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.

За поданою до митного оформлення митною декларацією № 110010000/2016/020652 від 12.05.2016р. (відмовлена) Автоматизованою системою аналізу ризиків визначено обов'язкові форми контролю 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» та 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів». Коментарем до зазначених обов'язкових форм контролю визначено :

«По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару (орієнтовний показник митної вартості, розрахований відповідно до ПКМУ від 16.09.2015 № 724): Товар № 1- 0,04 дол.США/кг. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 Митного кодексу України».

На підтвердження заявленої митної вартості декларантом надано до митного органу наступні документи:

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №-15-0835-12 від 29.04.2015р. із додатковими угодами №2 від 01.09.2015р., №3 від 15.12.2016р., №4 від 15.01.2016р.;

- додаток №17 від 30.03.2016р. до зовнішньоекономічного договору (контракту) №-15-0835-12 від 29.04.2015р.;

- накладні ЦІМ/УМВС та залізничні накладні для внутрішнього сполучення 3 шт. згідно гр.44 МД;

- рахунки виробника від 21.04.2016р. б/н та від 26.04.2016р. б/н;

-рахунки контрактоутримувача № БЕЛ00268 від 21.04.2016р., №БЕЛ00275від 26.04.2016р.;

-специфікований рахунок контрактоутримувача №17 від 30.03.2016 р.;

- сертифікати якості №148 від 21.04.2016р. та №149 від 26.04.2016р.;

- копія митної декларації країни відправлення №10101100/310316/000327 від 31.03.2016р.;

-висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №1846 від 11.05.2016р.

Посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.

В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять повних відомостей щодо складових митної вартості, а саме:

- відповідно до відомостей (Інтернет-ресурси: www.rgmk.ru, rgmk.spb.ru, www.isd.com.ua) компанія ТОВ «РГМК» належить до вертикально-інтегрованої корпорації «Індустріальна спілка Донбасу» та є ексклюзивним торговим представником ПАТ «ДМКД» на території Російської Федерації та країн СНД;

- висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №1846 від 11.05.2016р., який наданий декларантом ПАТ «ДМКД» до митного оформлення, також зазначає, що в Росії торгівля залізорудною сировиною на вільному ринку відбувається в обмежених обсягах, оскільки головним чином, поставляється по корпоративним цінам в рамках вертикально-інтегрованих структур.

Окрім того, фахівцями Дніпропетровської митниці ДФС також встановлено, що товар імпортований за контрактом № 15-0835-12 від 29.04.2015р. згідно додатку до нього за №17 від 30.03.2016р. - заявлений декларантом як непрямий, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару.

Так, продавцем товару згідно контракту є ТОВ «РГМК», відправником товару, відповідно до гр. 2 МД № 110010000/2016/020562 є ВАТ «Стойленский ГОК». який є виробником товару.

Водночас, відповідач зазначає, що договір із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до декларації ПАТ «ДМКД» не надано.

Відповідно до частини 16 статті 58 Митного кодексу України - особи вважаються пов'язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згідно із п.4 якої особи вважаються пов'язаними між собою коли:

-вони є посадовими особами або директорами підприємств один у одного;

-вони юридично визнані партнерами по бізнесу;

-вони є роботодавцем і службовцем;

-будь-яка особа прямо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них;

-один з них прямо або опосередковано контролює іншого;

-обидва прямо або опосередковано контролюються третьою особою;

-разом вони прямо або опосередковано контролюють третю особу;

- вони є членами однієї й тієї ж сім'ї.

Частиною 17 статті 58 Митного кодексу України визначено, що особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб'ютором чи одноосібним концесіонером іншого, як би це не називалося, вважаються пов'язаними для цілей цього Кодексу, якщо вони підпадають хоча під один критеріїв, визначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Отже, за наявною інформацією ПАТ «ДМКД» та ТОВ «РГМК» контролюються корпорацією «Індустріальна спілка Донбасу».

Проте, у графі 9а декларації митної вартості (далі-ДМВ) форми ДМВ-1 № 11010000/2016/020652 від 12.05.2016р. не зазначено про взаємопов'язаність між продавцем (ТОВ „РГМК") та покупцем (ПАТ „ДМКД") за контрактом, у зв'язку з чим у графі 96 ДМВ також не відображено відомості, що така взаємозалежність не вплинула на ціну товару.

Відповідно до частини 18 статті 58 Митного кодексу України - при продажу товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

1) вартості операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 Митного кодексу України;

3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 Митного кодексу України.

Слід зауважити, що позивачем не надано до суду пояснень щодо взаємопов'язаності сторін контракту.

При цьому за твердженням відповідача - документи та відомості, які б спростовували або підтверджували зазначене, до митного оформлення декларантом не надавались.

Таким чином, у митниці були наявні підстави вважати, що декларантом ПАТ "ДМКД" у декларації митної вартості заявлено недостовірну інформацію стосовно продавця і покупця за зовнішньоекономічним договором, які є пов'язаними особами.

Судом встановлено, що на підтвердження митної вартості декларантом ПАТ «ДМКД» також надано до митного оформлення специфікований рахунок №17 від 31.03.2016 р. контрактоутримувача, що містить лише базову вартість оцінюваного товару без урахування надбавок чи знижок та без зазначення інформації про наявність таких знижок.

Також декларантом позивача надані рахунки контрактоутримувача:

- № БЕЛ00268 від 21.04.2016 р.- вартість 2492,40 руб.РФ/т (вміст Fe 66,1 % відповідно до сертифікату якості №148 від 21.04.2016р.);

-№ БЕЛ00275 від 26.04.2016р. - вартість 2501,93 руб.РФ/т (вміст Fe 66,4 % відповідно до сертифікату якості №149 від 26.04.2016р.).

Зазначені рахунки виставлені в рамках зовнішньоекономічного контракту на умовах поставки DAP: ст.Соловей/Тополі, загальна вартість оцінюваного товару вагою 5267,2 т складає 13 135 789,6 руб.РФ. Середня вартість одиниці товару 2,4940 руб.РФ/кг.

За відомостями специфікованого рахунку №17 від 31.03.2016р. загальна вартість концентрату залізорудного вагою 36500 т без зазначення вмісту Fе складає 90 856 530, 00 руб. РФ. Вартість одиниці товару 2489,22 руб.РФ/т.

Судом також встановлено, що позивачем надані рахунки виробника товару - ВАТ «Стойленський ГОК» від 21.04.2016р. б/н, від 26.04.2016р. б/н, що виставлені покупцю ТОВ «РГМК» для відправки отримувачу ПАТ «ДМКД» в рамках контракту 15-04-29 (дата не зазначена), додатку №26 від 29.03.2016 р.

При цьому рахунки виробника не містять умов поставки та не завірені печаткою підприємства, що видало зазначені рахунки (ВАТ «Стойленський ГОК»).

Окрім того, рахунки виробника містять посилання на сертифікати якості, що визначає інформацію рахунку стосовно вмісту Fe. Зазначені рахунки також містять суму до сплати, що загалом складає 9 212 332,80 руб.РФ, що не відповідає заявленій митній вартості 13 135 789, 60 руб.РФ, вказаній у графах 22, 42 МД № 110010000/2016/020562 від 12.05.2016р.

Водночас ціна товару незалежно від вмісту Fе визначена рахунками виробника на рівні 1749 руб.РФ/т (за контрактом).

Оскільки рахунки виробника не містять відомостей стосовно умов поставки, вартість у зазначених рахунках розраховується на умовах EXW, так у рахунках виробника зазначена базова ціна залізорудного концентрату за договором із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається № 15-04-29 (дата не зазначена), додатку №29 від 29.03.2016р., який не надавався до митного оформлення, що не дає можливості визначити, відносно якого вмісту Fe така ціна визначена.

Рахунки контрактоутримувача та виробника ідентифікуються між собою лише за вагою та, як зазначено вище, містять ціну товару визначену в залежності від вмісту Fe, що не відповідає ціні рахунку виробника.

Таким чином, відповідні документи контрактоутримувача та виробника містять розбіжності щодо вартості товару, що постачається.

За відсутності договору із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, унеможливлене проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Зазначені розбіжності унеможливили здійснення обчислення заявленої Позивачем митної вартості товару та використання наданих рахунків-фактур в якості документів, що підтверджують митну вартість товару.

Суд критично ставиться до тверджень позивача в про те, що вищезазначені розбіжності є лише методикою ціноутворення продавця товару, оскільки процес ціноутворення є господарською діяльністю підприємства і митниця не має відношення до цієї діяльність.

Так, підставою для виникнення у митного органу сумніву стало те, що за умовами зовнішньоекономічного контракту ціна товару визначається в залежності від вмісту заліза (Fe), однак при різному рівні заліза ціна товару у рахунках виробника визначена в єдиному розмірі. При цьому до митного органу не надано контракту ПАТ «ДМКД» із виробником товару.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 53 Митного кодексу Украни, обов'язковими документами, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, є рахунки-фактури на оцінюваний товар незалежно від того, надані ці документи продавцем або виробником цього товару (у випадку ввезення товару за непрямим контрактом), а отже твердження позивача стосовно того, що рахунки виробника товару не є обов'язковими документами не відповідають дійсності.

За умовами зовнішньоекономічного контракту та додатку до нього за №17 від 30.03.2016р., визначено умови поставки DAP ст.Соловей/Тополі які передбачають несення продавцем витрат доставки до місця призначення на кордоні України.

Відповідно ч. 10 ст.58 Митного кодексу України - складовими митної вартості є, в тому числі, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів.

Так, зважаючи на те, що декларантом ПАТ «ДМКД» надано документи, що містять розбіжності стосовно умов поставки оцінюваного товару та, відповідно, вартості зазначеного товару у відповідності до таких умов, з метою проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості відповідач зауважив про необхідність надання відомостей щодо транспортної складової.

Згідно пункту 6 частини 2 статті 53 Митного кодексу України - обов'язковими документами, що підтверджують заявлену митну вартість, є документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Правилами заповнення декларації митної вартості, затвердженими наказом Міністерства фінансів України № 599 від 24.05.2012р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 18.06.2012р. за № 984/21296, визначено, що до документів, що місять відомості про вартість перевезення, належать:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.

Так, у даному випадку декларантом в порушення п.6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України не надано документи, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів.

Суд критично ставиться до тверджень позивача стосовно того, що оскільки товар постачається на умовах DAP ст. Соловей/Тополі, згідно яких витрати на транспортування товару несе Продавець, то подання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, не передбачено Митним кодексом України.

Водночас дане твердження суперечить змісту частини 2 статті 53 МКУ, оскільки, як вказувалося вище, документи, що містять відомості про вартість перевезення, подаються у будь-якому разі, незалежно від умов поставки.

Разом із цим позивач зазначає, що документом, який підтверджує транспортну складову митної вартості товару, є залізничні накладні, при цьому ПАТ "ДМКД" зауважує, що в цих накладних вказана вартість транспортування.

Натомість твердження ПАТ «ДМКД» про оплату витрат на перевезення Продавцем товару спростовується відомостями, зазначеними в графі 23 залізничних накладних, в якій вказано, що платником тарифу по Російській залізниці є Акціонерне товариство "Перша вантажна компанія".

При цьому судом встановлено, що декларантом жодних документів щодо взаємовідносин між Продавцем та Акціонерним товариством «Перша вантажна компанія» до митного оформлення не надано.

Вищенаведене не дає змоги митниці визначити, що саме продавцем товару - ТОВ «РГМК» сплачено вартість перевезення, як цього вимагають умови поставки DAP, а також, що ці витрати включені у вартість товару.

В ході розгляду даної справи судом також встановлено, що рахунки контрактоутримувача, так і рахунки виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць. Разом з тим, наявність цих відміток передбачена такими нормативно-правовими актами як Типовою технологічною схемою здійснення митного контролю залізничних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №451 від 21.05.2012р. (пункт 21), Порядком виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 1066 від 09.10.2012 р.(п.3.4), ст. 335 Митного кодексу України.

Так, пунктом 21 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю залізничних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №451 від 21.05.2012р., передбачено, що «у разі прийняття рішення про відправлення товарів у митницю призначення під митним контролем посадова особа митниці відправлення здійснює митні формальності щодо таких товарів відповідно до вимог Митного кодексу України. На всіх перевізних, товаросупровідних документах і документах контролю доставки посадова особа митниці відправлення проставляє підпис і відбиток штампа "Під митним контролем", крім випадків використання електронного документообігу».

Також пунктом 2 Положення про уніфікований порядок проставлення митними органами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць Співдружності рішенням № 5/32 від 13.09.2001р. (набрало чинності з 01.01.2002р. та є обов'язковим для виконання митними органами держав-учасниць Співдружності) встановлено (мовою оригіналу): «Настоящее Положение устанавливает обязательное проставление на транспортных и коммерческих документах (далее - перевозочные документы) печатей и штампов таможенных органов (далее - отметки таможни) государств СНГ при вывозе товаров, а также таможенных органов государств СНГ в местах пересечения таможенных границ при перемещении товаров автомобильным, железнодорожным, авиационным, водным видами транспорта и при смешанном перемещении".

При цьому, під перевізними документами, крім транспортних документів, розуміються і комерційні документи, які містять вичерпну інформацію про вартісні характеристики товару, що переміщується, які необхідні для цілей митного контролю та оформлення, тобто рахунки-фактури, рахунки-проформи тощо (підпункт б) пункту 4 Положення).

У пункті 3 цього Положення визначено, що уніфікований порядок призначений для ідентифікації товарів, що переміщуються, шляхом попередження заміни перевізних документів.

Так, у позовній заяві ПАТ „ДМКД" зауважує, що відсутність печаток та штампів митних органів на рахунках-фактурах обумовлена тим, що згідно пунктів 9.2, 9.3 зовнішньоекономічного контракту № 15-0835-12 від 29.04.2015р. рахунки не слідували разом з вантажем, а були отримані позивачем поштою.

Натомість той факт, що рахунки-фактури прямували разом з вантажем підтверджується номерними реєстрами на пакет супровідних документів щодо товарів (вантажів), які прибули на залізничну станцію призначення і перебувають під митним контролем, від 24.04.2016 №№ 144,145, від 02.05.2016 №153.

Згідно цих реєстрів рахунки-фактури б/н., специфікований рахунок №17 та сертифікати якості наявні в пакеті товаросупровідних документів, що прямував разом із вантажем та передані представнику ПАТ «ДМКД» для передачі на м/п „Дніпродзержинськ".

Отже, згідно з інформацією реєстрів залізниці від 24.04.2016р. №№ 144, 145, від 02.05.2016р. № 153 названі документи прямували разом із вантажем.

Вищенаведені розбіжності спростовують твердження ПАТ «ДМКД», викладені в позовній заяві про те, що надані декларантом рахунки-фактура контрактоутримувача та рахунки виробника підтверджують заявлену митну вартість товару.

Судом також встановлено, що для підтвердження митної вартості декларантом наданий висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №1846 від 11.05.2016р.

Експертом ДП "Укрпромзовнішекспертиза" проведений аналіз цінових умов контракту №-15-0835-12 від 29.04.2015р., згідно із додатком №17 від 30.03.2016р., відповідно до якого предметом імпорту є залізорудний концентрат (вміст заліза 66%), за ціною 2489,22 руб.РФ/т на умовах DAP - ст.Соловей/Тополі.

Так, у наданому висновку ДП"Укрпромзовнішекспертиза" №1846 від 11.05.2016р. зазначено припущення того, що рівень цін на залізорудний концентрат (вміст заліза 66%), а саме 2489,22 руб.РФ/т , що імпортується згідно з додатком до контракту за №17 від 30.03.2016р., можна вважати таким, що відповідає поточній кон'юктурі ринку.

Водночас слід зауважити, що даний висновок не містить інформації, що ціна на залізорудний концентрат (вміст заліза 66%) на рівні 2489,22 руб.РФ/т є базовою, та використовується для розрахунку фактичної ціни в залежності від вмісту Fe шляхом додавання або віднімання надбавки чи знижки до базової ціни сировини, що становить 31,78 руб.РФ/т за 1% долі Fe в пропорції. Рівень надбавки або знижки до базової ціни сировини, що становить 31,78 руб.РФ/т не аналізується, хоча є складовою митної вартості оцінюваного товару.

При цьому висновок містить посилання на інформацію стосовно порядку формування цін на залізорудну сировину на світовому ринку - за довготерміновими контрактами (фіксована ціна, як правило, на один рік) і на вільному ринку (спот) та зазначає, що в Росії торгівля залізорудною сировиною на вільному ринку відбувається в обмежених обсягах, оскільки головним чином, поставляється по корпоративним цінам в рамках вертикально-інтегрованих структур, а також експортується в Україну.

Зазначений у висновку порядок формування цін не відповідає поняттю дійсної вартості згідно Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Крім того, згідно гр.31 МД № 110010000/2016/020652 від 12.05.2016 р. для митного оформлення заявлено товар: «Залізорудний концентрат. Концентрат залізорудний агломераційний, з вмістом Fе20з-66,1%; 66,4%. Одержаний методом магнітної сепарації. СТО №6-2015. Застосовується при виробництві агломератів у агломераційному цеху. Використовується у металургійному виробництві для власних потреб».

Назва імпортованого товару не відповідає назві товару «Залізорудний концентрат (вміст заліза 66%)», який аналізується у висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №1846 від 11.05.2016р.

Також у висновку №1846 від 11.05.2016р. наголошено, що наведений рівень цін може змінюватись в залежності від якості зазначеного товару, умов оплати, розміру партії, кон'юктурної ситуації на ринку, тощо.

З вищенаведеного слідує, що оцінювана партія товару, заявлена за МД №110010000/2016/020652 від 12.05.2016р. не відповідає зазначеним у висновку якісним показникам.

Експертний висновок ДП "Укрпромзовнішекспертиза" ґрунтується на інформації спеціалізованого видання „ Металл Эксперт/Новости рынка сырья СНГ "та припускає, що середній розрахунковий рівень цін на залізнорудний концентрат (вміст заліза - 66%) може становити 2480,00-3000,00 руб.РФ/т на умовах поставки DAPст.Соловей/Тополі.

При цьому джерел - конкретних випусків, та/або періоду видань, що аналізуються, виробника, країни виробництва та умов поставки не зазначається, що унеможливлює проведення обчислення митної вартості товару, що оцінюється, з урахуванням періоду та умов поставки, якісних характеристик товару, які мають вплив на формування вартості товару згідно умов контракту.

Таким чином, наведені обставини унеможливлюють використання наданого висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №1846 від 11.05.2016р. для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару.

Крім того, декларантом позивача не надано до митного оформлення договір із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, та документи, визначені п. 2.6 ст.53 Митного кодексу України, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів, що унеможливлює проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості за наданими декларантом документами.

Враховуючи викладене, та з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п.2, п. 3 ст. 53 Митного кодексу України, посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС зобов'язано декларанта протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності) наступні документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листа) виробника товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У судовому засіданні було встановлено, що відповідачем повідомлено декларанта про можливість (згідно із ч. 6 ст.53 Митного кодексу України) подати будь-які інші наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару та про обов'язок подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Листом № 062Д/672від 13.05.2016р., направленим до митного органу у складі електронного повідомлення, декларантом в якості додаткового документа надіслано копію постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.04.2016р. у справі №804/321/16 за позовом ПАТ «ДМКД» до Дніпропетровської митниці ДФС, та проінформовано митницю про неможливість надання інших додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу, в термін визначений ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно ч.8 ст.55 Митного кодексу України.

Суд погоджується із позицією митного органу стосовно того, що використання зазначеної постанови суду, наданої в якості документа, що підтверджує митну вартість за оцінювану партію товару є некоректним, оскільки постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.04.2016р. у справі №804/321/16 прийнята відносно певної партії товару і стосується лише товару заявленого за МД №110010000/2015/021464 від 08.07.2015р. та станом на 23.01.2017р. перебуває на розгляді в рамках касаційного провадження у Вищому адміністративному суді України.

Окрім того, суд зауважує, що надана позивачем до суду копія постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.04.2016р. у справі № 804/321/16 не може бути використана в якості належного доказу на підтвердження митної вартості для партії оцінюваного товару, заявленого ПАТ «ДМКД» за митною декларацією №110010000/2016/020652 від 12.05.2016р.

Відповідно до п. 6.2 та 6.3 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у разі, якщо:

- заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів;

- невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару;

- неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України;

- відсутності у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Згідно із положеннями частини другої статті 58 Митного кодексу України - метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Частиною 9 статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки за основним методом визначення митної вартості робляться" лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

У зв'язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості та проведено відповідну консультацію з декларантом.

Здійснено обмін наявною у митного органу та декларанта інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У митниці наявні відомості про заявлену декларантом митну вартість, що визначена за 6 методом (рішення № 702190002/2016/000013/2 від 29.03.2016р.) та прийнята митним органом, стосовно ідентичного товару «залізорудний концентрат агломераційний (неагломерований). СТО 6-2015.Хімічний склад: Fe заг. 66,4%, Si026,9%, волога. 10,00%, МпО 0,04-0,05%. Використовується у металургійному виробництві.3.04.041 б» із співставними властивостями товару (відсотковий вміст Fe).

При цьому цей товар вироблений відповідно СТО 6-2015 тим самим виробником ВАТ «Стойленський ГОК», імпортований для застосування у металургійному виробництві ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» за ціною на рівні 3,059 руб.РФ/кг за МД ІМ40 № 702190001/2016/641 від 11.05.2016р., з тим самим експортером ТОВ «РГМК» на співставних комерційних рівнях, на умовах поставки DAP ст.Соловей/Тополі.

Таке ж оформлення здійснено за МД № 702190002/2016/515 від 13.04.2016р. (Fe заг. 66,1-66,5%) - за цим самим рішенням № 702190002/2016/000013/2 від 29.03.2016р. -рівень митної вартості також склав 3,059 руб.РФ/кг.

Окрім того, відповідно до відомостей (Інтернет-ресурси: www.rgmk.ru, rgmk.spb.ru. www.isd.com.ua) ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», яким оформлено зазначені митні декларації, як і ПАТ «ДМКД» разом з компанією ТОВ «РГМК» належать до вертикально-інтегрованої корпорації «Індустріальна спілка Донбасу».

Враховуючи вищезазначені результати перевірки та результати обчислення, неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України, відсутності у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору

Згідно ч. 3 ст. 58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Митного кодексу України.

Відповідно ч. 3 ст. 57 Митного кодексу України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм Митного кодексу України.

Для проведення коригування митної вартості імпортованого товару у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних товарів (ст. 59 Митного кодексу України), митне оформлення яких вже здійснено за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом.

Також відсутня інформація щодо вартості аналогічних (подібних) товарів (ст. 60 Митного кодексу України), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст.62, ст.63 Митного кодексу України) неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню. У разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Таким чином під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.

Застосований митницею резервний метод визначення митної вартості (ст. 64 Митного кодексу України) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.

Для проведення коригування митної вартості товару «концентрат залізорудний агломераційний з вмістом Fе203-66,1%; 66,4%» використана наявна у митного органу інформація щодо вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких здійснено за резервним методом визначення митної вартості згідно рішення митниці № 702190002/2016/000013/2 від 29.03.2016р. за МД ІМ40 №702190001/2016/641 від 11.05.2016р. (Fе заг. 66,4%, № 702190002/2016/515 від 13.04.2016р. (Fе заг. 66,1-66,4%) на рівні 3,059 руб.РФ/кг (метод 2ґ).

При цьому, посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС у графі 33 рішення про коригування заявленої митної вартості, відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів Україні №598 від 24.05.2012р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 01.06.2012р. за № 883/21195 зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Також, посадовою особою митниці зазначено про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Митного кодексу України.

Таким чином, суд доходить до висновку, що оскаржуване ПАТ «ДМКД» рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницим органом відповідно до норм чинного законодавства.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, позивачу було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови № 110010000/2016/20022 від 13.05.2016р.

Відповідно до ст. 264 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Таким чином, спірна картка відмови прийнята Дніпропетровською митницею ДФС відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до положень ч.7 ст. 55 Митного кодексу України, у випадку незгоди з рішенням про коригування митної вартості товарів, декларант має право на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій, крім випадків, передбачених ч.б ст.307 Митного кодексу України.

Декларант позивача скористався наданим правом і спірний товар був випущений у вільний обіг за МД № 110010000/2016/020661 від 13.05.2016р.

Під час дії гарантійних зобов'язань листом №062Д/843 від 13.06.2016р., для підтвердження заявленої митної вартості підприємством ПАТ «ДМКД» надано до митного органу лист контрактоутримувача №221 від 17.03.2016р.

Судом також встановлено, що за результатами опрацювання наданих документів Дніпропетровська митниця ДФС листом № 1282/10/04-50-19-01 від 17.06.2016 р. повідомила про відсутність підстав для визнання заявленої митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості № 110010000/2016/600106/1 від 13.05.2016р.

Листом №221 від 17.03.2016р. контрагент позивача повідомляє останнього про неможливість надання договору з третіми особами, рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, оскільки ця інформація є конфіденційною.

Відповідно до статті 56 Митного кодексу України - інформація, що стосується митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, не може без спеціального дозволу особи чи органу, які подають таку інформацію, розголошуватися або передаватися третім особам, включаючи інші органи державної влади, крім подання її*в порядку, визначеному МКУ та іншими законами України.

Фактично цей лист не містить жодних відомостей (числових значень) на підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з висновком митного органу про неможливість проведення перевірки щодо підтвердження відповідної оплати партії товару згідно п. 6.1 Контракту, у зв'язку з відсутністю відповідних документів.

Підсумовуючи наведене, слід зауважити, що посадові особи митного органу при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару та оформленні оскаржуваної картки відмови діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України).

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України - суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №110010000/2016/600106/1 від 13.05.2016р. та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2016/20022 від 13.05.2016р. - прийняті на підставі, та у межах повноважень, що передбачені діючими нормативно-правовими актами.

З огляду на викладене, позов Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови та визнання недійсним і скасування рішення - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 30 січня 2017 року

Суддя Р.А. Барановський