Справа № 802/944/17-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 липня 2017 р. Справа № 802/944/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про: стягнення адміністративно-господарських санкцій

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - ВОВФСЗІ; позивач) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1; відповідач) про стягнення адміністративно-господарських санкцій.

Позовні вимоги мотивовано протиправністю дій відповідача щодо незабезпечення у 2016 звітному році виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, в кількості однієї особи, і як наслідок, порушення вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні". У зв'язку з чим, ФОП ОСОБА_1 зобов'язаний сплатити адміністративно - господарські санкції та пеню у розмірі, встановленому чинним законодавством.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Окремо зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання також не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Разом з тим, в матеріалах справи містяться письмові заперечення, згідно яких відповідач заперечує проти позову, просить відмовити в його задоволенні та зазначає, що ним вжито усіх можливих заходів щодо виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб із встановленою інвалідністю (а.с.20).

Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку у Фонді як підприємець, який у своїй діяльності використовує найману працю, у зв'язку із цим подав до ВОВФСЗІ звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2016 рік, згідно якого середньооблікова кількість штатних працівників становить 9 осіб. Однак на даному підприємстві відсутній працівник, якому відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" кількість інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях, становить 1 особа (а. с. 5).

Оскільки відповідач не виконав норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів в кількості однієї особи, на думку позивача, повинен сплатити суму адміністративно - господарських санкції у розмірі половини середньомісячної заробітної плати штатного працівника на підприємстві за одне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте ним, у розмірі 8677,78 грн.

Крім того, за порушення термінів сплати зазначених санкцій ФОП ОСОБА_1 зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 180,44 грн., яка розрахована починаючи з наступного дня граничного строку сплати адміністративно-господарських санкцій до дати звернення до суду із позовом , тобто з 19.04.2017 по 09.06.2017 року.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Згідно з ч. ч. 9, 10 ст. 19 ЗУ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Водночас статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, а якщо працює від 8 до 15 осіб - в розмірі половини середньої річної заробітної плати.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 50 Закону України "Про зайнятість населення", роботодавці зобов'язані своєчасно та в повному обсязі подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії). Згідно пункту 2.1 Порядку надання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316 (далі - Наказ № 316), інформація за даною формою подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й). Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Отже, згідно діючих положень Наказу № 316 звітність за формою № 3-ПН роботодавці подають до центрів зайнятості за наявності попиту на робочу силу (вакансії), тобто лише у разі наявності на підприємстві чи в організації вільних робочих місць. При цьому періодичності подачі такої звітності не встановлено, оскільки вона подається не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії.

Як свідчать матеріали справи, у 2016 році середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу ФОП ОСОБА_1 становила 9 осіб, серед яких за даними звіту відсутній працівник, якому відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, тоді як норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у ФОП ОСОБА_1 становить - 1 особа. Тобто відповідач не виконав нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в кількості однієї особи.

Водночас, відповідачем подано звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за формою № 10-ПІ за 2016 рік.

Разом з тим судом встановлено, що згідно листа Лівобережного міжрайонного центру зайнятості № 04-30/1341 від 19.05.2017 року ФОП ОСОБА_1 інформація про попит на робочу силу (вакансії) за формою №3-ПН для працевлаштування людей з інвалідністю до центру зайнятості не подавалась (а.с. 8).

Тобто відповідачем не вжито усіх можливих заходів щодо виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб із встановленою інвалідністю.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Беручи до уваги те, що позивачем не вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1) на користь Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (одержувач: Держбюджет м. Вінниці, код 38054707, р/р 0002, банк одержувача: ГУДКСУ у Вінницькій області м. Вінниця, МФО 802015, символ звітності 230, код бюджетної класифікації 50070000, призначення платежу: "платежі до Фонду соціального захисту інвалідів за 2016 рік") адміністративно-господарські санкції в розмірі 8677,78 грн. та пеню в розмірі 180,44 грн.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович