Справа № 820/1927/17
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 липня 2017 р. № 820/1927/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Панова М.М.,

за участі секретаря судового засідання - Андрієць М.О.,

представника позивача - Бондаренко В.А.,

представника відповідача - Гончар Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Д Лайт" до Харківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Д Лайт", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №807000011/2016/000967/2 від 29.12.2016р. та картку відмови Харківської митниці ДФС а прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2016/01026 від 29.12.2016р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що прийняті митницею рішення про коригування митної вартості, а також картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству України, у зв'язку з чим просить суд їх скасувати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, яку просив суд задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, з огляду на доводи наданих суду в письмових заперечень, зазначив, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів Харківської митниці ДФС та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Харківської митниці ДФС прийняті на цілком законних підставах та відповідають чинному законодавству, у зв'язку із чим просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Суд зазначає, що 02.12.2016р. між позивачем та резидентом Туреччини - компанією "MahterIvceDisTicaretLtd.Sit" було укладено контракт 175/4 на поставку обладнання, деталей та запасних частин. На підставі вказаного договору позивачем було імпортовано на митну територію України товар.

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом ІІІ Митного кодексу України і базуються на положеннях статті VII генеральної угоди з тарифів та торгівлі (далі - ГАТТ) та Угоди про застосування статті VII ГАТТ (далі - Угода).

Відповідно до положень статті 318 Митного кодексу України усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю.

Як передбачено частиною першою статті 336 Митного кодексу України, однією із форм митного контролю є перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 Митного кодексу України надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Відповідно до частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Частиною п'ятою статті 54 Митного кодексу України за органами доходів і зборів, який згідно із чинним законодавством здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, закріплено право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості у випадках, встановлених Митним кодексом України, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Повноваження органів доходів і зборів щодо можливості запиту додаткових документів передбачено як статтею 53 Митного кодексу України, так і статтею 17 Угоди.

Стаття 17 Угоди передбачає, що ніщо не повинно тлумачитися так, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України митниця зобов'язана здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості; наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.

Митниця з метою здійснення контролю заявленої митної вартості має право, та зобов'язана: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (пункт 1 частина 5 статті 54 Митного кодексу України); письмово запитувати від декларанта додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання митної вартості - передбачені пунктами 1-8 частини 3 статті 53 Митного кодексу України.

Таким чином, Харківська митниця ДФС зобов'язана здійснювати контроль за повнотою нарахування митних платежів та правильністю визначення бази митного оподаткування, зокрема, митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення ТОВ "Д Лайт", здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог статті 54 Митного кодексу України шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також статей 337 та 363 Митного кодексу України в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.

Для здійснення митного контролю та митного оформлення до митного поста «Харків - Центральний» Харківської митниці ДФС (далі підрозділ митного оформлення) декларантом ФОП ОСОБА_3 (НОМЕР_1), що діяв на підставі угоди про надання послуг по декларуванню товарів з ТОВ "Д Лайт" ), було подано 29.12.2016р. митну декларацію №807100000/2016/053058 на товар «Вісі з механічною підвіскою до автомобільних напівпричепів та причепів, що мають максимальну масу з повним навантаженням більш як 20т: 2x14т., балансирний візок з 4-ма дисками у кожному комплекті - 2 комплекти, країна виробництва - TR, торговельна марка - MUSTAFA CEYLAN, виробник - MUSTAFA CEYLAN ENDUSTRI A.S.», що надійшов на адресу ТОВ "Д Лайт" в рамках не прямої зовнішньоекономічної угоди з MAHFER ІС ve DIS TICARET LTD. STI. (Туреччина) від 02.12.2016 № 175/4.

В результаті спрацювання в АСМО «Інспектор» автоматичної системи аналізу та управління ризиками (код 105-2: Товар (и) № 1, 2: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік. Для здійснення перевірки правильності визначення митної вартості товару посадовою особою підрозділу митного оформлення було направлено запит щодо вирішення складного питання до спеціалізованого підрозділу - відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів (далі - ВКМВ).

Відповідно до частини 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 11.09.2015р. № 689 посадовою особою ВКМВ було здійснено порівняння рівнів заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості та подібних товарів, митне оформлення яких здійснено.

Крім того, суд зазначає, що під час опрацювання запиту працівником ВКМВ було встановлено, що документи, подані декларантом, містять розбіжності; не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Судом встановлено, що було надано довідку про транспортні витрати, але не надано рахунок на перевезення або акт прийому-передачі виконаних робіт (довідка про вартість транспортних витрат за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер). Разом з цим, в наданій довідці про транспортні витрати від 20.12.2016р. №776, що була надана при митному оформленні, зазначено загальну суму транспортних витрат 39450 грн., та розподіл витрат: м. Конья (Туреччина) до м. Чорноморськ (митний перехід) становить 26615 грн., м. Чорноморськ (митний перехід) до м. Дергачі, Харківська обл. (Україна) становить 11835 грн., що в загальній сумі становить 38450 грн. За результатами розгляду CMR №002842, було встановлено, що вказаний документ не містить підпису та штампу відправника, конкретного місця завантаження та розвантаження та переліку документів, що додаються.

Також дата інвойсу №061121 що вказана в митній декларації країни відправлення - 15.12.2016р., що не відповідає даті інвойсу №061121, який надано при митному оформленні - 16.12.2016. Дата інвойсу №061121 що вказана в сертифікаті форми А від 17.12.2016 № 0254449 про походження товару - 15.12.2016р., що не відповідає даті інвойсу №061121, який надано при митному оформленні - 16.12.2016р.

Вага товару №1, що вказана в митній декларації країни відправлення - 4800 кг, що не відповідає вазі, яка зазначена в пакувальному листі від 16.12.2016р. б/н, та яка заявлена декларантом при митному оформленні, а саме 5200 кг.

Позивачем не було надано рахунок-проформа на передплату товару від 02.12.2016р. № 2021240, який зазначений у платіжному дорученні в іноземній валюті від 08.12.2016р. № 263, наданий на підтвердження здійснення оплати за ввезену партію товарів, що унеможливлює підтвердження оплати за оцінюваний товар. Крім того, платіжне доручення не містить жодних відміток банку щодо здійснення такої операції, що суперечить вимогам, визначеним у постанові Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216 «Про затвердження Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України» (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.10.2008 за № 910/15601), в частині проставлення на платіжних дорученнях дати, підпису та відбитка штампу банку.

Згідно цінової інформації ЄАІС ДФСУ найменший рівень на товар «Вісі з механічною підвіскою до автомобільних напівпричепів та причепів ... торговельна марка - MUSTAFA CEYLAN, виробник - MUSTAFA CEYLAN ENDUSTRI A.S.» складав 2,39 дол. США/кг.,проте за МД № 500060006/2016/22263 від 25.11.2016р. (за прямою угодою), заявлений декларантом рівень митної вартості складав 1,56 дол. США/кг.

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом. Під «дійсною вартістю» розуміється ціна, за якою такий, або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції. Тобто орган доходів і зборів, в першу чергу, цікавить кон'юнктура ринку відповідного товару та відповідність оцінюваного товару кон'юнктурі цього ринку. При визначенні контролю за визначенням вартості товару орган доходів і зборів повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість ґрунтується саме на дійсній вартості. Слід зазначити, що для підтвердження ціни, як «дійсної вартості» товару у розумінні ст. VII ГАТТ органом доходів і зборів аналізуються каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, в яких пропозиція продавця адресована необмеженому колу покупців, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Отже, вищезазначені обставини стали підставою для витребування від позивача додаткових документів, перелік яких передбачений статтею 53 Митного кодексу України, про що було повідомлено декларанта шляхом направлення йому електронного повідомлення. Крім того, декларанта було повідомлено, що він за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи, для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

В зв'язку з тим, що декларант відмовився надавати витребувані митницею додаткові документи, про що 29.12.2016р. повідомив письмово, митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару від 29.12.2016р. №807000011/2016/000967/2 за другорядним методом визначення митної вартості, на підставі факту митного оформлення подібного товару, за прямою угодою, за МД №500060006/2016/22263 від 25.11.2016р.

На підтвердження письмової відмови декларанта надати витребувані митницею додаткові документи, відповідачем надано копію листа ФОП ОСОБА_3 від 29.12.2016р. про відсутність можливості надати додаткові документи, за результатами розгляду якого митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару від 29.12.2016р. №807000011/2016/000967/2 за другорядним (резервним) методом визначення митної вартості, на підставі факту митного оформлення подібного товару, за прямою угодою, за МД №500060006/2016/22263 від 25.11.2016р.

Щодо застосування другорядного (резервного) методу, відповідач пояснив, що у відповідності до статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (окрім методів на основі віднімання та додавання вартості).

Згідно ст. 58 Митного кодексу України - в зв'язку з невідповідністю обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України, в зв'язку з тим, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та відмовою декларанта в наданні всіх необхідних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МК України, а також відсутності інформації про факти митного оформлення ідентичних товарів.

Отже суд вважає, що не було можливості у прийнятті методу оцінки за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

В обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не було визнано на підставі вимог статей 54, 55, 57, 58, 59, 60, 62, 63 МК України та обґрунтування методу визначення митної вартості, суд зазначає, про невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України, в зв'язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв'язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також в зв'язку з відмовою в наданні декларантом витребуваних додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 МКУ; не надання декларантом (відсутність) інформація щодо угод на ідентичні товари; не надання декларантом (відсутність) інформація щодо угод на подібні товари; не надання декларантом (відсутність у розпорядженні митного органу) інформації: щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв'язку з продажем на митній території України; відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; не надання декларантом (відсутність у розпорядженні митного органу) інформації та документів, які мали вплив на процес формування ціни товару: на матеріал та витрати, понесених виробником в зв'язку з виробництвом товарів; витрат на завантаження, відвантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

В подальшому декларант ФОП ОСОБА_3 листом від 24.01.2017р. №2401/1 звернувся до Харківської митниці ДФС щодо перегляду прийнятого митницею рішення. Представлені додатково документи у відповідності з частиною 9 статті 55 Митного кодексу України вивчались митницею. Було встановлено, що декларантом не було надало всіх додаткових документів, передбачених статтею 53 Митного кодексу України, зокрема, не було надано: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається (декларантом заявлено не пряма угода); рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) (декларантом заявлено не пряма угода); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації - не надано рахунок- проформа від 02.12.2016р. №2021240, який зазначений у платіжному дорученні від 08.12.2016р. № 263; прейскуранти (прайс-листи) виробника товару (в наданому декларантом прайс-листі зазначено покупця - ТОВ "Д Лайт" та продавця - MAHFER IC ve DIS TICARET LTD. STI, що свідчить про адресну спрямованість зазначеної пропозиції, таким чином, не можна впевнитися, що він розповсюджується на необмежену кількість кола покупців, отже це є комерційна пропозиція а не прайс-лист.

Крім того, в наданому декларантом прайс-листі зазначено умови поставки EXW Konya, згідно інвойсу від 16.12.2016р. №061121 умови поставки FCA Konya (Туреччина), яка складається з вартості товару в комерційній пропозиції та прайс-листі виробника дорівнює вартості у інвойсі продавця від 16.12.2016р. №061121 (отже не враховано комерційну вигоду продавця та вартість завантаження), зазначене є розбіжностями.

Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс), поставка товару на умовах EXW - пункт за межами митної території України передбачає, що продавець зобов'язаний поставити товар шляхом надання його у розпорядження покупця в узгодженому місці поставки незавантаженим на будь-який засіб для перевезення. Також у продавця відсутні зобов'язання щодо виконання митних формальностей, необхідних для експорту товару.

Поставка товару на умовах FCA - пункт за межами митної території України відповідно до Інкотермс передбачає, що поставка вважається здійсненою продавцем, коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий покупцем, якщо названим місцем є площі продавця, то продавець зобов'язаний за власний рахунок виконати всі митні формальності, необхідні для експорту.

Також, декларантом не було надано роз'яснень щодо розбіжностей, які були в наявності при декларуванні товару за МД № 807100000/2016/053058, а саме дата інвойсу №061121 що вказана в митній декларації країни відправлення - 15.12.2016р., що не відповідає даті інвойсу №061121, який надано при митному оформленні - 16.12.2016р.; дата інвойсу №061121 що вказана в сертифікаті про походження товару форми А від 17.12.2016р. №0254449 - 15.12.2016р., що не відповідає даті інвойсу №061121, який надано при митному оформленні - 16.12.2016р.; вага товару №1, що вказана в митній декларації країни відправлення - 4800, що не відповідає вазі, яка зазначена в пакувальному листі від 16.12.2016р. б/н, та яка заявлена декларантом при митному оформленні - 5200.

Разом з тим, було встановлено, що в наданих декларантом додаткових документах теж містяться розбіжності, а саме в представленому листі ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 23.01.2017р. йдеться посилання на інвойс від 05.01.2017р. №061126, про те декларантом заявлено та подано до митного оформлення інвойс від 16.12.2016р. №061121.

Враховуючи вищевикладене, обставини митного оформлення цієї поставки, та керуючись вимогами ст.ст. 54, 55, 58 Митного кодексу України, декларанта листом Харківської митниці ДФС від 07.02.2017р. №917/00-2/20-70-19-01 було повідомлено, що ним не надано в повному обсязі витребувані митним органом додаткові документи, надання яких передбачено частиною 3 статті 53 Митного кодексу України, надані додаткові документи, не спростовують сумнівів щодо прийнятності задекларованого рівня митної вартості оцінюваного товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, що унеможливлює перегляд вищевказаного рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.

Враховуючи викладене, Харківською митницею ДФС була оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, якою відмовлено у митному оформленні митної декларації №807100000/2016/01026 від 29.12.2016р. на підставі п.3 ч.6 ст.54, ст. 256 Митного кодексу України та у спосіб, що визначений Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. №631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012р. за №1360/21672.

Відповідно до ч.8 ст.264 МКУ з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №807000011/2016/000967/2 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2016/01026 від 29 грудня 2016 року.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 86).

При зазначених обставинах, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Д Лайт» до Харківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 160 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Д Лайт" до Харківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 17 липня 2017 р.

Суддя М.М.Панов