Справа № 820/817/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 р.Справа № 820/817/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання: Жданюк А.О.

за участю:

представника позивача Мєхтієв Д.Б.

представники відповідача: Вернигор О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року по справі № 820/817/17 за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІСІ ЛІНК" про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІСІ ЛІНК", в якому просив суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ТОВ "ДіСіЛінк" (), застосованого на підставі рішення заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області від 20.02.2017 № 1343.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року відмовлено у задоволенні позову (а.с244, 245-248 т.1).

Позивач не погодившись з постановою суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. Апелянт наголошує, що в зв'язку з тим, що не зважаючи на вимогу контролюючого органу, інвентаризація основних засобів, тмц. була проведена ТОВ «ДІСІ ЛІНК» без фахівців позивача, тому рішення позивача є законним.

Представник позивача наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги та наполягав на залишенні її без задоволення.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ДіСіЛінк" (далі - ТОВ "ДіСіЛінк") зареєстровано як юридична особа та перебуває на податковому обліку як платник податків.

ГУ ДФС у Харківській області прийнято наказ про проведення позапланової інвентаризації ТОВ "ДіСіЛінк" (а.с.83).

На підставі вказаного наказу про проведення позапланової інвентаризації на адресу відповідача направлено лист - вимогу про проведення інвентаризації від 01.02.2017 №568/10/20-40-14-01 (а.с.14). Від отримання вказаної вимоги уповноважені особи відповідача відмовились, про що складено акт від 01.02.2017 № 71/20-40-14-01-098/3179956 (а.с.17-19).

Також на адресу відповідача направлявся запит про надання пояснень та їх документальне підтвердження віл 08.02.2017 №873/10-20-40-14-01-17 (а.с.20-22).

17.02.2017 фахівцями контролюючого органу здійснено вихід за адресою ТОВ "ДіСіЛінк" для проведення інвентаризації, проте, уповноваженими особами ТОВ "ДіСіЛінк" відмовлено у допуску до проведення інвентаризації, про що складено акт №261/20-40-14-01-08/3179956 (а.с.26-27).

За результатами відмови у допуску до проведення інвентаризації, керуючись ст. 94 ПК України, заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ "ДіСіЛінк" від 20.02.2017 № 1343 (а.с.28).

Здійснюючи апеляційний перегляд колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючи органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Колегія суддів зазначає, що положеннями ПК України, визначено строк та порядок застосування умовного адміністративного арешту майна.

Так, відповідно до положень ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом (п.94.1 ст. 94 ПК України).

Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: п.п.94.2.8. платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Тобто, арешт може бути застосований у випадку відмови платника податків від проведення інвентаризації.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом (п. 94.10 ст. 94 ПК України).

Припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим, або за певних обставин. (п. 94.19 ст. 94 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою прийняття рішення про застосування умови адміністративного арешту, стала відмова уповноважених осіб ТОВ "ДіСіЛінк" у проведенні інвентаризації в присутності посадових осіб ГУ ДФС у Харківській області. При цьому, заперечення відповідача обґрунтовуються, зокрема, невідповідністю вказаного рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача вимогам закону.

Так, згідно листа ГУ ДФС у Харківській області від 01.02.2017 №568/10/20-40-14-01 (а.с.14), податковим органом було звернуто вимога до відповідача щодо проведення інвентаризації товарно - матеріальних цінностей, основних засобів, готівки ТОВ "ДІСІ ЛІНК". Також вказана вимога передбачала здійснити інвентаризацію за участю перевіріючих. Зазначений лист - вимогу відповідач отримав шляхом поштового зв'язку 13.02.2017, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.16).

Так, п.20.1.9 ст.20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки. У разі відмови платника податків (його посадових осіб або осіб, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню, патентуванню та/або сертифікації) від проведення такої інвентаризації або ненадання для перевірки документів, їх копій (за умови наявності таких документів) застосовуються заходи, передбачені статтею 94 цього Кодексу.

Судом першої інстанції зазначено, що вимога податкового органу про проведення відповідачем інвентаризації за присутності перевіряючого ГУ ДФС у Харківській області не передбачене чинним законодавством.

На виконання п.п.20.1.9 п.20.1 ст.20 ПК України, з метою проведення планової інвентаризації ТМЦ на складі ТОВ «ДІСІ ЛІНК» на вимогу контролюючого органу керівником ТОВ "ДіСіЛінк" видано наказ про проведення позапланової інвентаризації від 14.02.2017 №1402/17, що підтверджується матеріалами справи (а.с.83).

Таким чином, після отримання відповідачем листа - вимоги ГУ ДФС у Харківській області було прийнято керівником підприємства відповідача наказ про проведення позапланової інвентаризації.

Як було встановлено судом першої інстанції, що інвентаризація готівки в касі не проводилась, у зв'язку з тим, що ТОВ "ДіСіЛінк" не проводились господарські операції за готівкові кошти, при цьому каса на підприємстві відсутня, як і зареєстровані РРО та посада касира у штатному розкладі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на адресу ГУ ДФС у Харківській області направлено шляхом поштового зв'язку лист відповідачем №1402-1 від 14.02.2017 (а.с.81), яким повідомлено контролюючий орган, що наказом керівника призначено інвентаризацію та створено інвентаризаційну комісію, а також повідомлено про те, що за результатами інвентаризації перевіряючі мають змогу ознайомитись в ході проведення перевірки, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення поштового відправлення (а.с.82).

17.02.2017 перевіряючим - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 надано відповідачем можливість для ознайомлення з інвентаризаційними описами ТМЦ, основних засобів.

Таким чином, виходячи матеріалів справи, ТОВ "ДіСіЛінк" не відмовлялась від проведення інвентаризації та така інвентаризація на вимогу контролюючого органу була проведена відповідачем.

Крім того, як було встановлено судом апеляційної інстанції під час розгляду справи, що на підставі наказу про проведення перевірки від 11.01.2017 №13, фахівцями податкового органу-Позивача була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ДІСІ ЛІНК» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 р. по 30.09.2016р.

За результатами перевірки складений акт від 24.02.2017 р., на підставі якого прийняті ряд податкових - повідомлень рішень від 17.03.2017 року, які на теперішній час перебувають в процедурі судового оскарження.

Виходячи з обставин справи та правового аналізу положень ст..94 ПК України колегія суддів зазначає, що мета адміністративного арешту майна, як винятковий спосіб, є забезпечити виконання платником податків його обов'язків, визначених законом, в даному випадку провести інвентаризацію.

В той же час, як було встановлено судами, проти чого не заперечувалось податковим органом, що така інвентаризація була проведена відповідачем. Колегія суддів зазначає, що в даному випадку питання щодо належності та обґрунтованості зафіксованих показників (результатів) такої інвентаризації та можлива не згода податкового органу з ним, не є обставиною визначеною положеннями п.94.2 ст.94 ПК України, яка надає можливість застосовувати адміністративний арешт. Такі питання щодо достовірності проведеної інвентаризації та їх показників може бути предметом іншого дослідження та надання оцінки щодо цього. В даному випадку, контролюючим органом вже була врахована та надана оцінка проведеної інвентаризації за наслідками проведеної перевірки, результатом якого стало прийняття ППР, які вже є предметом судового оскарження.

Колегія суддів зазначає, що питання адміністративного арешту та показники інвентаризації мають різне правове регулювання та навантаження в межах спірних правовідносин.

В даному випадку перевірка відповідача податковим органом була проведена з 23.01.2017 та закінчена 17.02.2017 р. з урахуванням інвентаризації проведеною ТОВ «ДІСІ ЛІНК». На час прийняття позивачем рішення №1343 від 20.02.2017 року про адміністративний арешт, підстав, з яких було прийняте це рішення та які надавали можливість застосувати такий арешт не існувало, як не існує і на даний час. На даний час, висновки інвентаризації вже реалізовані у певний спосіб, жодних підстав для застосування адміністративного арешту на теперішній час взагалі не існують. На теперішній час, з урахуванням проведеної перевірки та прийнятих ППР, може існувати зовсім інший механізм правового регулювання та заходів впливу.

Отже, колегія суддів, з урахуванням фактичних обставин справи погоджується з висновками суду першої інстанції в повному обсязі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта та надані документи, не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року по справі № 820/817/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

У повному обсязі складена 14 липня 2017 року.

Головуючий суддя (підпис)Яковенко М.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Старосуд М.І.