Справа № 712/12889/16-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст.41 КАС України апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Черкаси Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Черкаси Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Черкаси Черкаської області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Черкаси Черкаської області від 02.08.2016 (протокол №39/3) про відмову у призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Черкаси Черкаської області зарахувати позивачу період роботи з 16.09.1996 по 20.01.2003 в управлінні «Чорноморвибухпром» на посаді начальника Смілянського гірничого цеху до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Черкаси Черкаської області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 11.08.2015 , з дня його звернення з заявою про призначення.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 травня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Черкасах Черкаської області від 02.08.2016 (протокол № 39/3) про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у м. Черкасах Черкаської області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_2 для призначення йому пенсії за п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 16.09.1996 по 20.01.2003 на посаді начальника Смілянського гірничого цеху за Списком № 2. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у м. Черкасах Черкаської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення йому пенсії з урахуванням пільгового стажу за період роботи на посаді начальника Смілянського гірничого цеху за Списком № 2. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Управління Пенсійного фонду України в місті Черкаси Черкаської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, без фіксації судового процесу.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в серпні 2015 року ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, в якому з урахуванням змінених позовних вимог просив: визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області від 07.10.2015 року (протокол №56/1) про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; визнати за позивачем право на зарахування періоду роботи з 16.09.1996 р. по 20.01.2003 року в Управлінні "Чорноморвибухпром" на посаді начальника Смілянського гірничого цеху до стажу роботи, який дає йому право на призначення пільгової пенсії відповідно до пункту "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 11.08.2015 року, тобто з дня його звернення із заявою про призначення пенсії.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.04.2016 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління ПФУ в м. Черкасах. Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області від 07.10.2015 (протокол №56/1) про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Визнано за ОСОБА_2 право на зарахування періоду роботи з 16.09.1996 по 20.01.2003 в Управлінні «Чорноморвибухпром» на посаді начальника Смілянського гірничого цеху до стажу роботи, який дає йому право на призначення пільгової пенсії відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 11.08.2015, тобто з дня його звернення із заявою про призначення пенсії.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016 постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.04.2016 скасовано частково. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Черкаси Черкаської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення пенсії від 11.08.2015. В іншій частині постанову залишено без змін. Скасовуючи частково постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.04.2016 апеляційний суд зазначив, що відповідачем, при вирішенні питання щодо наявності у позивача права на пільгову пенсію, не витребувано доказів у відповідних організацій, зокрема щодо проведення повторної атестації робочих місць на ДП «Чорноморвибухпром», документального підтвердження зайнятості позивача на роботі за відповідною професією. Також, з матеріалів справи не вбачається, що при прийнятті спірного рішення відповідачем досліджувався Висновок Державної експертизи умов праці від 24.12.2008 № 318 якості проведення атестації робочих місць за умовами праці та правильності застосування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників згідно з якими призначаються пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2».

На виконання рішення суду в жовтні 2010 року до позивача надійшла відповідь та копія рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Черкаси Черкаської області від 02.08.2016 року (протокол №39/3) про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (за Списком №2), прийнятого за результатами повторного розгляду його заяви про призначення пенсії.

Розглядаючи повторну заяву про призначення пенсії, відповідачем не взято до уваги постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.04.2016 року, а рішення УПФУ в м.Черкаси Черкаської області від 02.08.2016 року дублює скасоване судом рішенням Управління ПФУ в м. Черкаси Черкаської області від 07.10.2015 року про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача та вважаючи, що відповідачем не взято до уваги постанову суду, а рішення пенсійного фонду дублює скасоване судом попереднє рішенням управління пенсійного фонду про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідачем неправомірно відмовлено в зарахуванні періоду роботи позивача з 16.09.1996 по 20.01.2003 на посаді начальника Смілянського гірничого цеху за Списком № 2.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію;рівня; гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим;комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України справа №21-519а14 від 25 листопада 2014 року.

Водночас застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» ст. 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» регулює Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок №383).

Відповідно до п. 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Відповідно до п. 10 Порядку № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до абзаців 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Тобто уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудові книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Отже, необхідними умовами для виникнення у позивача права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції відповідно до записів трудової книги позивача серія НОМЕР_1 та довідки ПАТ «Мало-Бузуківського гранітного кар'єру» від 11.08.2015 Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», наказу №132/к від 16.09.1996 ДП «НВО Чорноморвзривпром», позивач працював у Черкаському обласному виробничому об'єднанні «Черкаснерудпром» та за період з 21.07.1987 по 28.09.1988 за професією заступник начальника гірничо-дробильного цеха. З 28.09.1988 по 02.01.1991 працював за професією головного інженера. За період з 04.10.2004 року працював за професією головного механіка. За період з 01.07.2015 по 11.08.2015 працював за професією - майстер гірничий, вказані професії передбачені списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Також встановлено, що у період роботи з 16.09.1996 по 20.01.2003 позивач працював в Управлінні «Чорноморвибухпром» начальником Смілянського гірничого цеху. Фактично робоче місце ОСОБА_2 знаходилось на території Мало-Бузуківського гранітного кар'єру, працював повний робочий день, виконуючи роботу із шкідливими і важкими умовами праці на посаді начальника гірничого цеху, що за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад надає йому право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до листа ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» від 29.04.2015 вих. №92/135-Р-15-06, в якій зазначено, що наказом №37 від 11.02.2008 Національного Космічного Агентства України припинено дію державного підприємства «Чорноморвибухпром» шляхом його приєднання до ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод».

Водночас згідно з листом ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» від 29.04.2015 №92/135-Р-15-06, зазначено що по підприємству «Чорноморвибухпром» пільговий стаж зараховується по 21.08.1992, оскільки наказ №27 від 06.05.1996 «Про підсумки атестації робочих місць» визнаний недійсним.

Так підставою для прийняття такого висновку державним інспектором умов праці зазначено порушення Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 при проведенні атестації та зобов'язано провести повторно атестацію робочих місць на підприємстві.

Відповідно до «Положення про Державну експертизу умов праці», затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 01.12.1990 № 357 основними завданнями Державної експертизи умов праці є, зокрема: здійснення державного контролю за визначення порядку та здійснення контролю за якістю проведення атестації робочих місць щодо їх відповідності нормативним актам про охорону праці.

Проте необхідно зазначити, що зі змісту зазначеного Положення вбачається, що Державна експертиза умов праці має право, зокрема перевіряти на підприємствах документацію про встановлення працівникам пільгових пенсій і додаткових відпусток на відповідність її чинному законодавству; при виявленні порушень чинного законодавства, що ущемлюють права працівників на отримання пільг та компенсацій за несприятливі умови праці, давати адміністрації підприємств розпорядження про усунення цих порушень вносити адміністрації підприємств подання про припинення дії прийнятих на підприємстві рішень з питань пільгового пенсійного забезпечення і надання додаткових відпусток, що не відповідають чинному законодавству.

Однак зазначеним Положенням не встановлено право Державна експертиза умов праці скасовувати або визнавати недійсними підсумки вже проведеної атестації робочих місць.

Також необхідно зазначити, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016 року справа № 712/13422/15-а, яка винесена за наслідками розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, встановлено, що визнання недійсними наказів про проведення атестації на підприємстві є поза межами компетенції Державної експертизи.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідно до висновку Державної експертизи умов праці від 24.12.2008 № 318 експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці та правильності застосування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників згідно з якими призначаються пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 на ВАТ «Мало-Бузуківський гранітний кар'єр» с. М.Бузуків Смілянський район якість атестації робочих місць за умовами праці відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України і МОЗ України №41 від 01.09.1992.

Крім того відповідно до Протоколу №39/3 від 02.08.2016 вбачається, що на підприємстві , де працював ОСОБА_2 були проведені атестації робочих місць, оформлені наказами: №12 від 15.03.1995, №65 від 19.07.2001, №103 від 20.07.2005, ;68/4 від 19.07.2010, №76-а від 30.06.2015. Виписки з зазначених наказів були надані позивачем до заяви про призначення пенсії, що не заперечувалось відповідачем.

Однак управління пенсійного фонду, було безпідставно відмовлено в зарахуванні позивачу періоду його роботи з 16.09.1996 по 20.01.2003 до стажу роботи по Списку №2.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що відповідні записи про стаж і характер роботи в трудовій книжці позивача, внутрішні накази по підприємству, та уточнюючі довідки підтверджують право зарахування періоду роботи ОСОБА_2 на посаді начальника гірничого цеху з 16.09.1996 по 20.01.2003 до пільгового стажу для встановлення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно із частиною другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої відповідачем не виконано та не доведено.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження. В порушення вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтувались його вимоги, разом з цим відповідач надав докази правомірності та обґрунтованості своїх дій.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції про задоволення позову. Натомість оскаржувана постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Черкаси Черкаської області - залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: І.О. Лічевецький

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 19 липня 2017 року.

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Лічевецький І.О.

Сорочко Є.О.