Справа № 816/959/17
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2017 рокум. ПолтаваСправа №816/959/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Петренко О.В.

та представників сторін:

від позивача: Дерієнко Г.І., Постернак В.М.,

від відповідача - Момот Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пеміко" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пеміко" (надалі - позивач, ТОВ "Пеміко") звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі також відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.03.2017 №.

Спірним податковим повідомленням-рішенням позивачу нараховані штрафні (фінансові) санкції за порушення вимог підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України у розмірі 197656,08 грн, а саме - невиконання обов'язку щодо реєстрації платником акцизного податку.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджував про те, що ТОВ "Пеміко" не здійснювало операцій з реалізації пального третім особам, а тому у нього відсутній обов'язок з реєстрації платником акцизного податку. Зауважив, що спірне рішення прийнято без дослідження контролюючим органом документів бухгалтерського обліку позивача, тобто без встановлення всіх фактичних обставин у справі, а тому таке рішення належить визнати протиправним та скасувати.

Відповідач позов не визнав, у письмових запереченнях зазначив, що спірне рішення прийняте за наслідками камеральної перевірки податкової звітності ТОВ "Пеміко". Звертав увагу на те, що у ході перевірки встановлено факт реєстрації позивачем у Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних від 04.04.2016, 30.06.2016, 18.07.2016 про відвантаження ТОВ "Пеміко" дизельного палива на адресу ТОВ "Конструкціон енергія", ТОВ "Агротех строй", НВ ТОВ "Енергобуд" загальною вартістю 197656,08 грн. Наголошував на тому, що предметом камеральної перевірки є аналіз податкової звітності платника податку без дослідження даних бухгалтерського обліку.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, наполягала на відмові у задоволенні позовних вимог з мотивів, викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ТОВ "Пеміко" у встановленому законодавством порядку зареєстроване як юридична особа, , з 10.11.1993 перебуває на обліку в якості платника податків в ДПІ у м. Полтаві.

Фахівцем Головного управління ДФС у Полтавській області проведено камеральну перевірку ТОВ "Пеміко" з питання дотримання встановленого порядку взяття на облік (реєстрації) у контролюючих органах здійснення операцій з реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку.

За результатами перевірки складений акт від 27.02.2017 №411/16-31-40-02-08/21040699 (надалі - Акт перевірки), в якому вказано на порушення платником податків вимог підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України в частині встановленого порядку взяття на облік (реєстрації) у контролюючих органах - здійснення операцій з реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку /а.с. 5-7/.

На підставі зазначеного висновку Акта перевірки Головним управлінням ДФС у Полтавській області 28.03.2017 сформовано податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу на підставі пункту 117.3 статті 177 Податкового кодексу України нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 197656,08 грн /а.с. 8-9/.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС у Полтавській області від 28.03.2017 №, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню суб'єкта владних повноважень та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

А відповідно до пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Аналіз наведених норм закону є підставою для висновку, що камеральна перевірка проводиться без відома платника податків за даними податкової звітності такого платника без дослідження фактичного ведення господарської діяльності. У ході проведення камеральної перевірки контролюючий орган аналізує виключно дані, що містяться у податковій звітності платника податків, а також дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість, Єдиного реєстру податкових накладних та Єдиного реєстру акцизних накладних.

Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача, у ході проведення камеральної перевірки ТОВ "Пеміко" податковим ревізором - інспектором Головного управління ДФС у Полтавській області досліджено дані Єдиного реєстру акцизних накладних та системи електронного адміністрування податку на додану вартість за період з 01.03.2016 по 01.02.2017.

Перевіркою встановлено, що позивач виписав та зареєстрував у встановленому порядку податкові накладні:

від 04.04.2016 №4 про поставку ТОВ "Конструкціон-Енергія" дизельного палива марки євро EN-590 (код УКТ ЗЕД ) загальною вартістю 8566,56 грн /а.с. 21 - зворот/;

від 30.06.2016 №3 про поставку ТОВ "Агротех строй" дизельного палива марки євро ТN-590 (код УКТ ЗЕД ) загальною вартістю 87599,92 грн /а.с. 22 - зворот/;

від 30.06.2016 №4 про поставку ТОВ "Агротех строй" дизельного палива марки євро ТN-590 (код УКТ ЗЕД ) загальною вартістю 5456,00 грн /а.с. 22/;

від 18.07.2016 №1 про поставку НВ ТОВ "Енергобуд" дизельного палива марки євро (код УКТ ЗЕД ) загальною вартістю 96033,60 грн /а.с. 23/.

Відповідно до підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального.

Відтак, на переконання відповідача, ТОВ "Пеміко" мало зареєструватись платником акцизного податку.

А оскільки позивач відповідні дії не вчинив, до нього відповідно до приписів пункту 117.3 статті 117 Податкового кодексу України застосовані штрафні санкції у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального, що становить 197656,08 грн.

Натомість представники позивача у ході судового розгляду справи стверджували, що ТОВ "Пеміко" не здійснювало реалізацію пального, а лише мало намір укласти договір про його придбання та, за відсутності власних потужностей для зберігання дизельного палива, передати його на зберігання ТОВ "Конструкціон енергія", ТОВ "Агротех строй", НВ ТОВ "Енергобуд".

Оцінюючи наведені твердження сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до підпункту 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України платником акцизного податку визначено особу, яка реалізує пальне.

В силу положень абзаців другого, третього підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Таким чином, особа, яка має намір здійснювати реалізацію пального, має не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального подати до контролюючого органу заяву про реєстрацію платником акцизного податку.

У контексті даного спору суд також враховує, що відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

А відповідно до пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Аналіз наведених положень закону є підставою для висновку про те, що податкова накладна складається платником податку лише у разі фактичного постачання товарів (послуг).

Як встановлено відповідачем та підтверджено матеріалами справи, позивач склав та зареєстрував у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні про поставку дизельного палива загальною вартістю 197656,08 грн. Крім того, відповідні податкові накладні позивач відобразив у додатку 5 "Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" до податкових декларацій з ПДВ за відповідні звітні (податкові) періоди /а.с. 50-55/.

Наведене, з урахуванням приписів статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України у взаємозв'язку з вищевказаними положеннями Податкового кодексу України, є достатнім та належним доказом намірів позивача щодо реалізації пального, що, у свою чергу, відповідно до приписів підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України має наслідком виникнення обов'язку зареєструватись платником акцизного податку.

Твердження позивача про те, що відповідач не перевірив фактичне відвантаження товару позивачем у даному спорі є безпідставними, оскільки, як зазначено судом вище, камеральній перевірці підлягає виключно податкова звітність платника податків, а достатнім доказом вчинення таким платником порушення вимог податкового законодавства є дані податкового обліку.

До того ж, наведені вище приписи зобов'язують особу зареєструватись платником акцизного податку до моменту здійснення операцій з реалізації пального, а не за фактом вчинення таких операцій.

Стосовно тверджень позивача про те, що податкові накладні від 04.04.2016 №4, від 30.06.2016 №№3, 4 ТОВ "Пеміко" виписані на виконання договорів відповідального зберігання майна від 06.04.2016 та від 30.06.2016 /а.с. 34, 36/, суд звертає увагу на те, що зазначені податкові накладні не містять посилань на відповідні договори. А тому, такі твердження суд відхиляє як безпідставні.

З приводу посилань позивача на складення розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 15.04.2017 №2 до податкової накладної від 18.07.2016 №1, виписаної НВ ТОВ "Енергобуд", суд зауважує, що такий розрахунок складено вже після проведення перевірки.

Суд також враховує, що складення розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної через майже дев'ять місяців після того, як було складено саму накладну, свідчить не стільки про помилкове виписування податкової накладної, скільки про намір позивача уникнути відповідальності. Підтвердженням такого висновку суду є й доволі розмиті, не підкріплені жодними доказами доводи позивача про те, що ним фактично не здійснювалась реалізація пального, а лише реалізовано намір придбати таке пальне та передати його на відповідальне зберігання ТОВ "Конструкціон енергія", ТОВ "Агротех строй", НВ ТОВ "Енергобуд".

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про наявність у діях позивача порушення вимог підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 117.3 статті 117 Податкового кодексу України здійснення суб'єктами господарювання операцій з реалізації пального без реєстрації таких суб'єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального.

Відтак, спірним рішенням позивачу правомірно нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 197656,08 грн.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ТОВ "Пеміко" повністю.

Підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Пеміко" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 17 липня 2017 року.

Суддя (підпис) О.О. Кукоба