Справа № 158/1124/17
Суддя: Костюкевич О. К.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/1124/17
Провадження № 2-а/0158/89/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

11 липня 2017 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді - Костюкевича О.К.

секретаря - Хмілевської І.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Димарчука І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ківерцівському районі Волинської області, Управління Виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до виконання певних дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ківерцівському районі Волинської області, Управління Виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до виконання певних дій.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що у 2012 році вона працювала завідувачем фінансового сектору - головним бухгалтером Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області. 11 травня 2012 року отримала травму лівого стегна. Комісією з розслідувань даного нещасного випадку 08.06.2012 року складеного та затверджено акт форми Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Висновком МСЕК від 30.11.2012 року серії ВЛН № 0004714 їй встановлено 60% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності довічно, призначено щомісячні страхові виплати. Згідно із висновком ВСЕК від 05.12.2013 року також визначено потребу в забезпеченні її автомобілем, після чого її було поставлено на чергу в управління виконавчої дирекції фонду для отримання автомобіля, згідно зі списком, вона під № 4, а в розмірі конкретно визначеної модифікації автомобіля моделі на дві руки з враженням однієї ноги - за № 3.

З 17.11.2015 року по даний час проходить ліквідація Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області як юридичної особи, тому відділення фонду звернулось із заявою до ліквідаційної комісії Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області, а пізніше із адміністративним позовом про стягнення капіталізованих платежів, розрахованих відносно неї як потерпілої на виробництві на загальну суму 714 672 грн. 31 коп., при цьому у вказану суму входять витрати на придбання автомобіля марки «ЗАЗ» базової моделі. Вказані кошти були перераховані на рахунок відповідача, однак при зверненні її до фонду із заявою про придбання автомобіля або відшкодування витрат на його придбання, їй було відмовлено. Вказану відмову вважає незаконною та необґрунтованою.

На підставі викладеного просить визнати дії управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Волинській області про відмову в забезпеченні її автомобілем або виділення коштів на самостійне його придбання незаконним, та зобов'язати управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Волинській області виділити їй кошти для самостійного придбання належного їй автомобіля в розмірі 187 200 гривень, а також стягнути із відповідачів на її користі судові витрати у справі.

Відповідачем Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ківерцівському районі Волинської області було подано заперечення на адміністративний позов, відповідно до якого просили в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що право позивача на отримання автомобіля настало 28 листопада 2013 року, станом на 17 травня 2017 року вона перебуває у списку на отримання автомобілів за № 3, тому безпідставними є твердження позивача про те, що відповідач відмовив їй у забезпеченні автомобілем. Взагалі протягом 2014-2017 років автомобілі відповідачами не закуповувались, так як Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України з 2014 року перебуває у процесі реорганізації, а виконавча дирекції - з 2015 року у стадії ліквідації. Крім того, законодавчо не визначено порядку компенсації вартості для самостійного придбання інвалідами автомобіля, лише у разі самостійного придбання такого автомобіля Фонд компенсує його вартість, хоча ні порядку, ні розмірів такої компенсації законодавчо також не визначено.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд адміністративний позов задовольнити з підстав, у ньому наведених.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував з підстав, наведених у заперечення на адміністративний позов.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень тому числі органів державної влади.

Відповідно до частин першої та третьої статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо гарантується на підставі Конституції України.

Згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається та діє принцип верховенства права. Конституція України має вищу юридичну силу, а Закон та інші нормативно-правові акти повинні прийматися на підставі Конституції України та повинні відповідати їй. Водночас із цим, наведеною нормою Конституції України передбачено, що норми Конституції України є нормами прямої дії, а звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини та громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантовано.

Згідно з частиною другою ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи як вбачається із виписки з акту огляду МСЕК № 0004714 від 30.11.2012 року (а.с. 9), внаслідок отриманої травми на виробництві - трудового каліцтва (а.с. 7-8).

Відповідно до аб. 3 п. 1 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 р. N 999, забезпечення автомобілями інвалідів за місцем реєстрації здійснюється Міністерством соціальної політики Автономної Республіки Крим, відповідними структурними підрозділами соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - структурні підрозділи соціального захисту населення) або управліннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - управління виконавчої дирекції).

Згідно із п. 2 цього ж Порядку фінансування витрат, пов'язаних з отриманням автомобілів та підготовкою їх до експлуатації, здійснюється: для осіб, інвалідність яких пов'язана з трудовим каліцтвом, що настало від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі - інваліди унаслідок трудового каліцтва), - за рахунок коштів, передбачених у бюджеті Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд соціального страхування).

Відповідно до висновку МСЕК від 05.12.2013 року (а.с. 10) позивач має медичні показання для забезпечення автомобілем «ЗАЗ», тому її було поставлено на облік на отримання автомобіля на дві руки з ураженням однієї ноги (а.с. 11-13), на даний час ОСОБА_1 перебуває за № 4 в Списку черговості інвалідів внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які перебувають на обліку на отримання або заміну автомобіля, а в розрізі конкретно визначеної модифікації автомобіля моделі на дві руки з ураженням однієї ноги - за № 3.

Однак з 2014 року виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України автомобілів не придбавала, тому потерпілі на виробництві автотранспортом не забезпечувались (а.с. 42).

Тому безпідставними є посилання позивача про те, що відповідачем було відмовлено їй у забезпеченні її автомобілем, так як на даний час вона перебуває у черзі на отримання такого автомобіля, а відсутність закупівлі відповідачем автомобілів зумовлена об'єктивними обставинами.

Крім того, відповідно до аб. 2 ч. 5 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі самостійного придбання потерпілим автомобіля його вартість компенсує Фонд у порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Отже, виділення коштів для самостійного придбання автомобіля інвалідом законодавством не передбачено, а лише компенсацію його вартості у разі самостійного придбання такого автомобіля, тому позовна вимога про зобов'язання відповідача виділити позивачу кошти для самостійного придбання належного їй автомобіля до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 71, 94, 99, 160, 161, 162, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ківерцівському районі Волинської області, Управління Виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до виконання певних дій - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ківерцівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Ківерцівського районного суду О.К.Костюкевич