Справа № 802/1003/17-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 липня 2017 р. Справа № 802/1003/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренка І.В.,

позивача: ОСОБА_1,

представника третьої особи 1: Чернецького Р.В.,

представника третьої особи 2: Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Апеляційного суду Вінницької області; треті особи: Державна судова адміністрація України, Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області

про: визнання бездіяльності протиправною, стягнення суддівської винагороди,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (позивач) з адміністративним позовом до Апеляційного суду Вінницької області (відповідач); треті особи: Державна судова адміністрація України (третя особа 1), Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області (третя особа 2), у якому, зокрема, просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення нарахування йому (позивачу) суддівської винагороди виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України "Про державний бюджет України на 2017 рік";

стягнути з Апеляційного суду Вінницької області на його (позивача) користь суддівську винагороду за період з січня по травень 2017 року у розмірі, передбаченому ст. 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010, з урахуванням ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 №1801-VIII, відповідно до якої розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2017 року становить 3200 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що наказом голови суду від 24.10.2013 № 176/2-06 його зараховано до штату суддів Апеляційного суду Вінницької області. З посиланням на ч. 3 ст. 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 ОСОБА_1 зазначає, що посадовий оклад судді апеляційного суду встановлюється пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду (10 мінімальних заробітних плат) з коефіцієнтом 1,1. Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", як зазначає позивач, установлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 3200 грн. Відтак, на переконання ОСОБА_1, відповідачем неправомірно здійснювалося нарахування суддівської винагороди за період січня по травень 2017 року з застосуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого у розмірі 1600 грн.

У судовому засіданні позивач адміністративний позов підтримав та просив задовольнити повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. При цьому на адресу суду 13.07.2017 від відповідача надійшли письмові заперечення, суть яких зводиться до того, що розмір суддівської винагороди позивача розраховувався з урахуванням приписів п. 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VIII від 06.12.2016 щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Представник ДСА України в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених в наданих суду 06.07.2017 письмових запереченнях, в яких зазначено, зокрема, що відповідно до п. 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VIII від 06.12.2016 з січня 2017 суддям апеляційних судів, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання, згідно зі штатними розписами встановлені посадові оклади з урахуванням розміру прожиткового мінімуму. А відтак, на переконання представника ДСА України, Апеляційний суд Вінницької області під час виплати позивачеві суддівської винагороди діяв на підставі, в межах і в спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Представник ГУ ДКСУ у Вінницькій області просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд установив, що Указом Президента України від 13.05.2004 № 539/2004 ОСОБА_1 призначений на посаду судді Оратівського районного суду Вінницької області, Постановою Верховної Ради України "Про обрання суддів" від 05.08.2013 № 453-VII - на посаду судді Апеляційного суду Вінницької області.

Наказом в.о. голови суду Апеляційного суду Вінницької області від 24.10.2013 № 176/2-06 позивач зарахований до штату суддів Апеляційного суду Вінницької області з 24.10.2013.

Відповідно до наказу в.о. голови суду Апеляційного суду Вінницької області № 177/2-06 ОСОБА_1 установлено з 24.10.2013 щомісячну доплату за вислугу років за наявності стажу роботи більше 20 років у розмірі 50 відсотків посадового окладу.

Наказом голови суду Апеляційного суду Вінницької області від 05.05.2017 № 39/2-07к позивачу установлено з 03.05.2017 щомісячну доплату за вислугу років за наявності стажу роботи більше 27 років у розмірі 60 відсотків посадового окладу.

Постановою Верховної Ради "Про звільнення суддів" від 22.09.2016 № 1600-VIII суддю Апеляційного суду Вінницької області Гончарука М.М. звільнено у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до наказу голови суду Апеляційного суду Вінницької області від 22.06.2017 № 76/2-07к суддя Гончарук М.М. виведений зі штату суддів Апеляційного суду Вінницької області 22.06.2017.

Відповідно до наявних в матеріалах справи розрахункових листів за 2017 рік в розрізі виплат позивача та штатного розпису на 2017 рік Апеляційного суду Вінницької області позивач отримав за період з січня по травень 2017 року суддівську винагороду, розраховану з розміру посадового окладу - 17 600 грн.

13.06.2017 позивач звернувся до голови Апеляційного суду Вінницької області з заявою про перерахунок суддівської винагороди відповідно до вимог ч. 3 ст.133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 з урахуванням ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 №1801-VIII, відповідно до якої розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2017 року становить 3200 гривень.

Листом від 22.06.2017 № 59/17 позивачеві у задоволенні його заяви відмовлено з посиланням на приписи п. 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 1774-VIII від 06.12.2016 щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, які були досліджені в процесі розгляду адміністративної справи, суд брав до уваги такі положення матеріального законодавства.

Частиною 2 статті 130 Конституції України визначено, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до ч. 1 ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (Закон №1402) суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 2 частини 3 статті 135 Закону №1402 (тут і далі - в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду - 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Водночас абзацом 1 статті 22 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402 обумовлено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Натомість пунктом 23 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402 визначено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Так, згідно з ч. 3 ст. 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI (Закон №2453) посадовий оклад судді апеляційного суду встановлюється пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду (10 мінімальних заробітних плат) з коефіцієнтом 1,1.

Таким чином, посадовий оклад судді, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання, визначається відповідно до розміру визначено ч. 3 ст. 133 Закону №2453.

Позивач призначений на посаду судді до набрання чинності Законом №1402 та не проходив кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді), а відтак його посадовий оклад належить обраховувати з огляду на розмір, визначений ч. 3 ст.133 Закону №2453.

Відповідно до ст.ст. 7, 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 № 1801-VІІ у 2017 році розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня становить 3200 грн.; з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 1600 грн.

Згідно з п. 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774- VІІІ (Закон № 1774-VІІІ) мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до правової позиції Конституційного суду України, викладеної в рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011, передбачені законом соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною 1 статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

На час розгляду справи п. 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1774-VІІІ є чинним, не конституційним у встановленому законодавством порядку не визнавався.

При цьому Закон № 1774-VІІІ не містить вказівки щодо не застосування п. 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону до Законів України № 1402-VIII та №2453-VI.

Таким чином, з 01.01.2017 розмір посадового окладу судді апеляційного суду, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання, становить 17 600 грн.

Відтак, Апеляційний суд Вінницької області під час виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди у період з січня по травень 2017, розрахованої з розміру посадового окладу - 17 600 грн., діяв на підставі, в межах і в спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

З огляду на викладене відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення нарахування позивачеві суддівської винагороди виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України "Про державний бюджет України на 2017 рік".

Як наслідок не підлягають задоволенню похідні вимоги про стягнення з Апеляційного суду Вінницької області на користь позивача суддівської винагороди за період з січня по травень 2017 року у розмірі, передбаченому ст. 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010, з урахуванням ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 №1801-VIII.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, суд дійшов висновку, що поданий адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Зважаючи на відсутність в матеріалах справи документів на підтвердження відповідних судових витрат, підстави для відшкодування останніх відсутні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович