Справа № 804/5151/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2016 р. Справа № 804/5151/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняБезрученко К.В.,
представника позивача Лубенець С.В.,
представника позивача представника позивачаМаксимович З.В. Чудновської К.Є.
представника відповідача Атрошенко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Євратек» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №804/5151/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 30.08.2016. Останнє судове засідання відбулося 20.12.2016.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову, просив суд відмовити в його задоволенні повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, Приватне підприємство (далі - ПП «Євратек») (ідентифікаційний код 35607592) зареєстроване як юридична особа 11.12.2007 Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради. На податковий облік органами державної податкової служби взято 11.12.2007 за №6707, перебуває на обліку в Державній податковій інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, посадовими особами Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено позапланову документальну виїзну перевірку ПП «Євратек» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.03.2016, валютного та іншого законодавства з 01.01.2013 по 31.03.2016, результати якої оформлені актом від 13.07.2016 №350/04-36-14-06/35607592.
На підставі вказаного акта, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийняті податкові повідомлення - рішення від 28.07.2016:
Підставою для визначення позивачу грошових зобов'язань за вказаними податковими повідомленнями - рішеннями слугували висновки перевіряючих про неправомірне списання ПП «Євратек» паливно - мастильних матеріалів, з урахування того, що таке списання здійснено на підставі подорожніх листів, які не містять всіх обов'язкових реквізитів первинного документа, що є обов'язковою умовою для підтвердження факту здійснення господарської операції.
Дослідивши надані сторонами докази та фактичні обставини даної справи, суд не погоджується із позицією податкового органу, яка відображена в акті перевірки від 13.07.2016 №350/04-36-14-06/35607592, у зв'язку з таким.
Як встановлено судом, на підприємстві позивача експлуатуються транспортні засоби:
Mitsubishi Outlander, 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_7, який ПП «Євратек» орендувало на підставі нотаріально посвідченого договору найму від 18.03.2011 та Volkswagen Тouareg, реєстраційний номер НОМЕР_2, орендований ПП «Євратек» у ТОВ «Гранд Авто» на підставі договору від 19.02.2013 №1103183.
Відповідно до п.44.1. ст.44 Податкового кодексу України (далі - ПК України), для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Типова форма подорожнього листа службового легкового автомобіля та Інструкція про порядок застосування подорожнього листа службового легкового автомобіля та обліку транспортної роботи затверджені наказом Державного комітету статистики України від 17.02.1998 №74. Вказаний наказ втратив чинність 16.04.2013 на підставі наказу Державної служби статистики України від 19.03.2013 № 95 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Державного комітету статистики України від 17 лютого 1998 року № 74 «Про затвердження типової форми первинного обліку роботи службового легкового автомобіля та Інструкції про порядок її застосування».
Відповідно до Закону України від 05.07.2011 № 3565-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» у текстах Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух» та «Про міліцію» вилучено посилання на подорожні листи будь - яких автотранспортних засобів.
Зазначеними обставинами позбавлено підприємства, які експлуатують автотранспортні засоби, обов'язку виписувати подорожні листи водіям. За необхідності підприємства самостійно приймають рішення стосовно використання подорожніх листів у своїй господарській діяльності.
Аналогічна позиція з цього приводу висловлена Державною службою статистики України у листі від 23.07.2013 № 05.2-8/107.
Щодо доводів податкового органу про те, що подорожні листи надані ПП «Євратек» під час перевірки не містять усіх необхідних реквізитів, які мають міститися у первинних документах, суд зазначає таке.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст. 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Частиною 2 вказаної статті Закону визначені обов'язкові реквізити, які має містити первинний документ, так, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» , або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
У той же час суд зазначає, що подорожній лист не є документом первинного бухгалтерського обліку, оскільки не фіксує факт вчинення господарської операції, тому до нього не можуть бути застосовані положення ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Разом з тим, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, списання ТМЦ (палива) здійснено підприємством на підставі актів списання, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.152 - 211, т.1 та 1- 54, т.2).
У відповідності до положень п.138.1 ст.138 ПК України (яка була чинною до 01.01.2015) витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.
Згідно п. 138.10.2. п.138.10. ст.138 ПК України, адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: загальні корпоративні витрати, в тому числі організаційні витрати, витрати на проведення річних та інших зборів органів управління, представницькі витрати; витрати на службові відрядження й утримання апарату управління підприємством (у тому числі витрати на оплату праці адміністративного апарату) та іншого загальногосподарського персоналу; витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів загальногосподарського використання (оперативна оренда (у тому числі оренда легкових автомобілів), придбання пально-мастильних матеріалів, стоянка, паркування легкових автомобілів, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона).
В п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України (в редакції від 01.01.2015) зазначено, що не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Суд зазначає, що пов'язаність витрат паливно - мастильних матеріалів із господарською діяльністю підприємства підтверджується наявними в матеріалах справи: службовими листами легкових автомобілів (а.с. 76 т. 1, 172- 187 , 212 - 235 т.1, а.с. 25 - 48 , а.с. 55- 60, т.2,); подорожніми листами службового легкового автомобіля (а.с. 75 т.1, а.с. 134-151 т.1); документами про відрядження працівників позивача (а.с. 64 - 148, т.2).
Також суд зазначає, що перераховані документи свідчать про використання ПП «Євратек» паливно-мастильних матеріалів саме в процесі здійснення своєї господарської діяльності. У той же час правомірність придбання ПП «Євратек» палива для своїх службових автомобілів податковим органом під сумнів не ставиться.
У відповідності до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій, в т.ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Як визначено п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Нормами статті 201 ПК України визначено перелік документів, що є підставою для нарахування податкового кредиту.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 94, 159 - 163, 186, 254 КАС України, суд,
Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Євратек» (і.к. 35607592) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1166 (одна тисяча сто шістдесят шість) грн. 00 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2016 року.

Суддя О.В. Царікова