Справа № 495/7203/16-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 495/7203/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бочаров А.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання неправомірними дії УПФУ у м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі щодо відмови у перерахунку розміру довічного грошового утримання судді Магалюк В.І. у відставці з 80% до 90% на підставі довідок Територіального управління державної судової адміністрації України в Одеській області з 01.07.2014 року; зобов'язання УПФУ у м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі здійснити їй перерахунок і виплату щомісячного грошового утримання в розмірі 90% заробітної плати працюючого судді без обмеження граничного розміру грошового утримання: з 01.07.2014 року по вересень 2015 року із заробітної плати 21924 гривні, з 01.09.2015 року по травень 2016 року із заробітної плати 24804 гривні, з 01.05.2016 року і в подальшому до зміни заробітної плати працюючого судді, із заробітної плати 26100 гривень.

В обґрунтування позову зазначено, що Постановою Верховної Ради України від 16.06.2011 року її звільнено з посади судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у зв'язку з поданням заяви про відставку (суддівський стаж роботи більше 35 років). Відповідно до ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус судців», рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 05.08.2013 року, управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району було зобов'язано здійснити їй перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2012 року в розмірі 80% заробітної плати працюючого судді. Стаття 141 Закону №2453 у редакції Закону №192 передбачає, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. В жовтні 2014 року та 05.08.2016 року позивачка звернулася до УПФУ з заявою про перерахунок довічного грошового утримання з 80% до 90% в період з 01.07.2014 року, але їй було відмовлено в перерахунку. Зазначену відмову УПФУ у м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району мотивувало тим, що перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання здійснюється у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям судів загальної юрисдикції, нібито не передбачено. З таким висновком позивачка не згодна, оскільки він не відповідає вимогам Закону. Згідно з ч. 1 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус судців» (в редакції Закону від 07.07.2010 року), відповідно до якої судді, який вийшов у відставку при досягненні пенсійного віку, виплачується пенсія або за його вибором, щомісячне грошове утримання. За змістом статей 136 - 138 Закону України «Про судоустрій і статус судців», належне матеріальне та соціальне забезпечення судді, в тому числі і щомісячне довічне грошове утримання є елементами статусу судді та однією з основоположних гарантій судді. Конституційний Суд України вважає, що положення Закону №2453 щодо належного матеріального та соціального забезпечення суддів повинні відображати положення Конституції України та міжнародних актів щодо незалежності суддів. Матеріальне забезпечення суддів після виходу їх у відставку, як складова їхнього правового статусу, є не особистим привілеєм, а засобом конституційного забезпечення незалежності суддів. Відповідно до Європейської хартії про Закон «Про статус суддів» від 10.07.1998 року рівень винагорода суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їх рішення або взагалі поведінку суддів, і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість, статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судці (п. 6.4). Частиною 4 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок. Виходячи з принципу єдності статусу суддів, у разі підвищення розміру грошового утримання діючого судді, має здійснюватись перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Конституційний Суд України в рішеннях від 03.06.2013 року №3 - РП/2013 та від 08.06.2016 року №4 - РП/2016 визнав неконституційним положення законів України щодо зниження розміру довічного грошового утримання судців у відставці, позбавлення суддів можливості подальшого перерахунку розміру такого утримання, а також встановлення максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання. Оскільки її стаж роботи суддею становить більше 35 років, розмір довічного грошового утримання повинен складати 90%, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 квітня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково. Визнано неправомірними дії Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області щодо відмови у перерахунку розміру довічного грошового утримання судді Магалюк Вірі Іванівні у відставці з 80% до 90% на підставі довідок Територіального управління державної судової адміністрації України в Одеській області з 08.06.2016 року. Зобов'язано Білгород-Дністровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату щомісячного грошового утримання в розмірі 90% заробітної плати працюючого судді без обмеження граничного розміру грошового утримання з 08.06.2016 року і в подальшому до зміни заробітної плати працюючого судді, із заробітної плати 26100 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Білгород-Дністровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю. Враховуючи, що зазначених клопотань від усіх учасників процесу не надходило та те, що справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, її розглянуто в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Постановою Верховної Ради України від 16.06.2011 року ОСОБА_1 звільнено з посади судді Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

З 28.07.2011 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у Білгород-Дністровському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Одеської області та отримує пенсію за віком з 28.07.2011 року, призначену у відповідності до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Розмір пенсії обчислено з урахуванням стажу роботи 44 роки 10 місяців 16 днів (стаж враховано по 27.07.2011 року).

В жовтні 2014 року та 05.08.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області з заявою про перерахунок довічного грошового утримання з 80% до 90% в період з 01.07.2014 року.

03.10.2014 року відповідачем було прийнято рішення №28 про відмову позивачці у перерахунку пенсії, яке за вих. №10598/05 від 23.10.2014 року надіслано позивачу.

Також, листом вих. №84 /м-01 від 17.08.2016 року відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії.

Задовольняючи частково адміністративний позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується апеляційний суд.

В частині третій статті 138 Закону України №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», який набрав чинності з 30 липня 2010 року, було закріплено норму про те, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Разом з тим, Законом України №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, частину третю і п'яту статті 138 Закону №2453-VI викладено в новій редакції, згідно з якою щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді (частина третя статті 138 Закону). Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (частина п'ята статті 138 Закону).

Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року №3-рп/2013 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону №2453-VI у редакції Закону №3668-VI.

Абзацом третім пункту 8 Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року №3-рп/2013 встановлено, що частина третя статті 138 Закону №2453-VI у редакції Закону №3668-VI, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність, з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Законом України №213-VIII від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» внесено наступні зміни:

«Частини третю п'яту статті 141 Закону України «Про судоустрій i статус суддів» (в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII) викласти в такій редакції:

3. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмiрi 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на вiдповiднiй посада.

4. Умови та порядок перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддів Конституційного Суду України визначаються Кабінетом Мiнiстрiв України.

5. Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до цієї статті або право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», щомісячне довічне грошове утримання, призначене відповідно до цієї статті, не виплачується;

у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на інших посадах/роботах щомісячне довічне грошове утримання, розмир якого перевищує 150 відсотків прожиткового мiнiмуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмiрi 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мiнiмуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З 1 січня 2016 року виплата щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до цієї статті, на період роботи на посадах, які дають право на його призначення або право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про наукову i науково-технічну діяльність», «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», припиняється. На цей період призначається i виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Після звільнення з роботи щомісячне довічне грошове утримання виплачується у повному розмiрi.

Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у вiдставцi (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, з урахуванням положень зазначено Закону, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач не мала права на перерахунок пенсії за період з 13.03.2016 року по 07.06.2016 року, в зв'язку з чим відмовив у задоволенні позовних вимог, заявлених за зазначений період часу.

Водночас колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зазначені позовні вимоги з 08.06.2016 року, підлягають задоволенню, оскільки Рішенням Конституційного суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення:

- частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII;

- абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII;

- пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 01 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

При цьому, керуючись частиною другою статті 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: - частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1, оскільки відповідачем не здійснено перерахунок пенсії за заявою позивача від 05.08.2016 року з 08.06.2016 року, на підставі довідки ТУ ДСА України №5-1687/16 від 08.07.2016 року.

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції правильним і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області залишити без задоволення, а постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов