Справа № 826/5389/15
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5389/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікової Марії Миколаївни на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікової Марії Миколаївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» про визнання протиправними, визнання недійсними повідомлень, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ Банк» Новікової Марії Миколаївни; визнати повідомлення №15-246 від 04.02.2015 про нікчемність правочину та повідомлення №15-262 від 04.02.2015 про нікчемність правочину недійними; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ Банк» Новікову Марію Миколаївну включити позивача до переліку вкладників ПАТ «БГ Банк», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Новікової Марії Миколаївни щодо визнання нікчемними договору банківського вкладу (депозиту) від 27 червня 2014 року №ДФ-063119 та платіжного доручення №108347 від 27 червня 2014 року.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Новікової Марії Миколаївни включити позивача до переліку вкладників ПАТ «БГ Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на повну суму відшкодування за договором банківського вкладу (депозиту) від 27 червня 2014 року №ДФ-063119.

В іншій частині позову - відмовлено.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікова Марія Миколаївна, не погоджуючись із зазначеною постановою, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, між ОСОБА_3 (вкладник) та ПАТ «Банк Перший» (правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк») (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) (вклад «Класичний» без права поновлення зі щомісячною сплатою процентів) від 27 червня 2014 року №ДФ-063119, за умовами якого вкладник передав, а банк прийняв на зберігання грошові кошти у національній валюті, що надійшли від вкладника на його вкладний рахунок НОМЕР_1 в сумі 180 000 грн на строк до 29 грудня 2014 року (а.с. 9).

Відповідно до платіжного доручення №108347 від 27 червня 2014 року, на вкладний рахунок позивача перераховано грошові кошти у розмірі 180 000 грн (а.с. 10).

Разом з тим, Постановою Правління Національного банку України № 383/БТ від 26 червня 2014 року було прийнято рішення про, зокрема, заборону ПАТ «Банк Перший» (правонаступником якого, відповідно до положень статуту ПАТ «БГ Банк» є ПАТ «БГ Банк») в період з 27 червня по 27 грудня 2014 року (включно) здійснювати залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб (у тому числі з видачею депозитних сертифікатів) у національній та іноземній валютах, відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) фізичним особам, зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих у ПАТ «Банк Перший» (а.с. 54-55).

На виконання зазначеної постанови, в.о. Голови Правління ПАТ «Банк Перший» Барибіним С.М. було прийнято Наказ № 311-зд від 27 червня 2014 року «Про тимчасове зупинення здійснення деяких операцій, яким, зокрема, вирішено зупинити з 27 червня по 27 грудня 2014 року (включно) здійснення залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб (у тому числі з видачею депозитних сертифікатів) у національній та іноземній валютах, відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) фізичним особам, зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих у ПАТ «Банк Перший» (а.с. 58-59).

Постановою Правління Національного банку України № 709/БТ від 06 листопада 2014 року вирішено віднести ПАТ «БГ Банк» до категорії проблемних та запровадити особливий контроль за діяльністю ПАТ «БГ Банк» строком на 180 днів.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 26 лютого 2015 року №134 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 27 лютого 2015 року №43 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БГ Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БГ Банк» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «БГ Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Новікову Марію Миколаївну строком на 1 рік з 27 лютого 2015 року по 26 лютого 2016 року включно (а.с. 49).

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 06 березня 2015 року Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «БГ Банк»; для отримання коштів вкладники банку можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПАТ «Укрінбанк»; виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

04 лютого 2015 року листами за № 15-262 та № 15-246 Уповноваженою особою повідомлено позивача про те, що платіжне доручення № 108347 від 27 червня 2014 року та укладений позивачем договір Банківського вкладу (депозиту) №ДФ-063119 (Вклад «Класичний» без права поповнення зі щомісячною сплатою процентів) є нікчемними відповідно до вимог п. 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с. 11-14).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку Уповноваженої особи Фонду та з метою їх відновлення вкладник звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Уповноваженою особою Фонду не доведено наявності обставин щодо визнання нікчемними договору банківського вкладу (депозиту) від 27 червня 2014 року №ДФ-063119 та платіжного доручення №108347 від 27 червня 2014 року, крім того, Уповноваженою особою Фонду не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «БГ Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за договором банківського вкладу (депозиту) від 27 червня 2014 року №ДФ-063119, відтак це є підставою для зобов'язання включити позивача до переліку вкладників ПАТ «БГ Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Нормативно-правовим актом, який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, та який також регулює відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI (далі - Закон №4452-VI).

Згідно з п.4 частини першої ст. 2 Закону №4452-VI у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

- вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката;

- вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» у цьому Законі терміни вживаються у такому значенні: вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до частини першої статті 3, частини першої статті 4, частини першої статті 26, частин першої, другої, четвертої статті 27 Закону №4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку фінансових послуг.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За змістом статті 12 Закону №4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду. Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Фонд не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону №4452-VI Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

З аналізу викладених норм вбачається, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з урахуванням обставини, передбаченої частиною другою статті 26 Закону № 4452-VI.

Повноваження Уповноваженої особи Фонду передбачені статтею 37 Закону №4452-VI.

Згідно з частинами першою та другою зазначеної норми Закону уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; 2) видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові до виконання працівниками банку; 4) повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 6) звертається до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку (частини друга і третя статті 37 Закону №4452-VI).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За нормами частини п'ятої статті 27 Закону №4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону (частина шоста статті 27 Закону №4452-VI).

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (надалі - Положення №14), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку повинна забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

У пункті 6 розділу ІІІ Положення №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення №14, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Відповідно до частини другої статті 38 Закону №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України (частина третя статті 38 Закону №4452-VI).

Згідно з частиною четвертою статті 38 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Відповідно до частини п'ятої статті 38 цього ж Закону у разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

За правилами частини другої ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частиною першою статті 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

З матеріалів справи вбачається, Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «БГ Банк» №1-зд від 08.01.2015 створено комісію з перевірки правочинів укладених ПАТ «БГ Банк» (а.с. 56).

Комісією було зібрано та досліджено документи, пов'язані з укладанням між фізичними особами в кількості 20 осіб та ПАТ «БГ Банк» (ПАТ «Банк Перший») в період з 27.06.2014 по 03.07.2014 депозитних договорів, відкриття поточного рахунку фізичній особі та проведення операцій по поточних рахунках в частині зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих у ПАТ «Банк Перший», зокрема і рахунок позивача.

За результатами проведення перевірки, складено акт службового розслідування від 14.01.2015, згідно якого встановлено наступне (а.с. 61-63).

Так, у порушення вимог Постанови Національного банку України №383/БТ від 26.06.2014 та Наказу №311-зд 27 червня 2014 року о 15 годині 26 хвилин 48 секунд, з поточного рахунку Юридичної особи 21, відкритого в ПАТ «БГ Банк» на рахунок, відкритий Фізичною особою 1, здійснено перерахування грошових коштів в сумі 3 588 800 (три мільйони п'ятсот вісімдесят вісім тисяч вісімсот) гривень.

27 червня 2014 року, в період часу з 17 годин 01 хвилини 13 секунд по 17 годин 03 хвилини 18 секунд з рахунку 1, відкритого Фізичною особою 1 на рахунки 18 фізичних осіб, до складу яких входив і позивач, перераховано грошові кошти в сумах: по 180 000 (сто вісімдесят тисяч) гривень та один на суму 168800 (сто шістдесят вісім тисяч вісімсот) гривень.

У той же час, 27 червня 2014 року, згадані вище фізичні особи уклали договори банківського вкладу (депозиту), в тому числі і позивач, який уклав Договір №ДФ-063119 банківського вкладу (депозиту), та згідно з п.1.2. Договору банківського вкладу переказали на депозитні рахунки грошові кошти в сумі 180 000 грн, тобто в сумі граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, під час перевірки робочою комісією виявлено операції з перерахування коштів з відкритого в ПАТ «Банк Перший» рахунку юридичної особи на відкритий у цьому ж банку рахунок фізичної особи, з подальшим перерахуванням на рахунки інших фізичних осіб, в тому числі позивача, траншами, меншими за 200 000 грн, що, на думку перевіряючих, здійснено умисно, з метою «дроблення» коштів на рахунках клієнтів банку для подальшого отримання такою юридичною особою відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Описані вище дії відбувалися з метою отримання коштів не від банку, не за рахунок банку, а від Фонду гарантування вкладів і за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тобто за рахунок держави.

У подальшому, Уповноваженою особою на адресу позивача направлені оскаржувані листи від 04 лютого 2015 року №15/262 та № 15-246, якими визнано нікчемними платіжне доручення № 108347 від 27 червня 2014 року та укладений позивачем договір Банківського вкладу (депозиту) № ДФ-063119 (вклад «Класичний» без права поповнення зі щомісячною сплатою процентів) на підставі п. 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с. 11-14).

Тобто, Уповноважена особа вчиняла відповідні дії на виконання своїх повноважень, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», щодо перевірки правочинів, укладених банком, формування переліку вкладників, яким кошти підлягають відшкодуванню, тобто в ході розгляду даної справи судом не встановлено пасивної поведінки Уповноваженої особи Фонду відносно позивача при складанні переліку вкладників.

Вказане зумовлює підстави для відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ Банк» Новікової Марії Миколаївни, оскільки такі повноваження Уповноваженої особи Фонду передбачені Законом №4452-VI, а наявність об'єктивних та суб'єктивних обставин здійснення повідомлення про нікчемність правочину впливає лише на наявність чи відсутність підстав для вчинення самостійних дій Уповноваженої особи фонду з включення вкладника до відповідного переліку осіб для відшкодування коштів.

Щодо позовних вимог про визнання повідомлень № 15-246 та № 15-262 від 04 лютого 2015 року про нікчемність правочинів недійсними, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 2, п. 1 частини другої статті 17 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо особа вважає, що цими рішеннями, діями його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод.

Спірним правовідносинам, що можуть бути предметом розгляду в адміністративному суді, повинні бути притаманні такі ознаки як порушення прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, що вчинені обов'язково у сфері публічно-правових відносин.

За правилами п. 4 частини першої статті 37 Закону №4452-VI на виконання своїх повноважень Уповноважена особа Фонду повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Правочини є нікчемними в силу закону.

Згідно частин першої та другої ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Уповноваженою особою фонду правильно встановлено про нікчемність платіжного доручення № 108347 від 27 червня 2014 року та укладеного позивачем договору Банківського вкладу (депозиту) № ДФ-063119 (вклад «Класичний» без права поповнення зі щомісячною сплатою процентів), оскільки згідно повідомлень від 04 лютого 2015 року №15/262 та № 15-246 ці правочини є нікчемними в силу п. 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI у зв'язку із тим, що банк уклав правочин (договір), умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, тому колегія суддів погоджується з наданою позивачу відповіддю, що правочин, укладений між позивачем і банком є нікчемним у зв'язку з вищенаденими обставинами справи.

Таким чином, банк уклав правочин (договір), згідно з яким позивачу перераховано грошові кошти у сумі 180 000 грн з рахунку іншої фізичної особи, на якому перебувало 3 588 800 грн, тобто надано окремим кредиторам переваги (пільги), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Враховуючи зазначене, адміністративний позов ОСОБА_3 не підлягає задоволенню в зазначеній частині вимог.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду внести позивача в перелік вкладників ПАТ «БГ Банк», які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів зазначає наступне.

Оскільки інформація про позивача до переліку вкладників у зв'язку з нікчемністю укладеного договору між позивачем та банком внесена не була, а Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новіковою М.М. додаткова інформація про позивача не надавалася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаних позовних вимог.

Таким чином, оскільки між банком і позивачем 27.06.2014 було укладено договір банківського вкладу, умови якого передбачають платіж з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, у період дії заборон і обмежень встановлених Національним банком України, що свідчить про нікчемність вказаного правочину з підстав, передбачених п. 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскільки Уповноваженою особою фонду не порушено законних прав та інтересів позивача, про які останній зазначає у своїй позовній заяві, відтак Уповноважена особа діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у частковому задоволенні апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2015 року в частині задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікової Марії Миколаївни - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2015 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікової Марії Миколаївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» про визнання протиправними, визнання недійсними повідомлень, зобов'язання вчинити дії - відмовити в частині задоволення позовних вимог.

В решті - постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Повний текст виготовлено: 19 липня 2017 року.

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.