Справа № 753/7784/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 753/7784/17 Головуючий у 1-й інстанції: Коренюк А.М. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

11 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Сорочка О.Є. та Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 29 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити виплату пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Лівобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій щодо припинення нарахування та виплати пенсії протиправними;. зобов'язання поновити виплату пенсії призначену йому за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 травня 2016 року та здійснити її виплату за весь час затримки.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 29 травня 2017 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком, має пенсійне посвідчення відповідного зразка, видане 23 листопада 1981 року (а.с.5).

Позивач є внутрішньо переміщеною особою з м. Орджонікідзе Донецької обл. до м. Києва та має зареєстроване місце проживання в м. Києві: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № від 21 жовтня 2015 року (а.с.6).

На звернення до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо пенсійної виплати, відповідачем було надано відповідь від 17.03.2017 р. № 4728/14 про те, що позивач не отримує пенсію з 01 травня 2016 року по Списку № 1 за адресою місця реєстрації в м. Києві, оскільки згідно рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам йому відмовлено в поновленні виплати пенсії (а.с.7).

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся з даним позовом до суду.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, та таким, що винесене на підставі повного і всебічного вивчення фактичних обставин справи, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-VI.

Частиною 1 статті 47 вказаного Закону встановлено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, зокрема в інших випадках, передбачених частиною 1 статті 49 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною першою статті 49 вказаного закону та включають таки випадки для припинення пенсії:

- якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

- у разі смерті пенсіонера;

- у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

- в інших випадках, передбачених законом.

Будь яких інших підстав для припинення виплати пенсії не передбачено.

За наведених обставин, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, яким припинено виплату пенсії позивачу у зв'язку з не підтвердженням факту проживання/перебування за місцем переміщення, так як Законом № 1058-IV не передбачено такої підстави припинення виплати раніше призначеної пенсії.

Відповідно до статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення: створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 49 Конституції України).

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13 червня 2007 року роз'яснено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає необґрунтованими посилання апелянта на Постанови КМУ: № 365 від 08.06.2016 року «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», № 637 від 05.11.2014 року «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

З огляду на те, що позивач має постійне місце реєстрації за адресою в м. Києві: АДРЕСА_1, колегія суддів апеляційної інстанції підтримує висновок Дарницького районного суду м. Києва, про неправомірність дій відповідача щодо відмови у поновленні виплати пенсії.

При цьому, враховуючи відповідь УПФУ від 17.03.2017 р. яким позивачу повідомлено про відмову в поновленні виплату пенсії, судова колегія відхиляє доводи апелянта про пропущення позивачем строку звернення до суду.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про е задоволення позовних вимог.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 183-2, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 29 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Оксененко О.М.

Сорочко Є.О.