Справа № 813/2255/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року № 813/2255/17

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сакалош В.М.,

за участю секретаря судового засідання Магиревич Ю.Д.,

представника позивача Паславська О.І.,

представника відповідача Мелешко М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова до Товариства з обмеженою відповідальністю Побутового обслуговування «Полісандер» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова до Товариства з обмеженою відповідальністю Побутового обслуговування «Полісандер» про стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 24162,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до п. «б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації, на яких набуто пільговий стаж, з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак, всупереч зазначеним вимогам відповідач не сплатив суму витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за оскаржуваний період в розмірі 24162,15 грн.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю з підстав наведених у позовній заяві, просив такий задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позов заперечив, надав суду письмові заперечення, зміст котрих зводиться до того, що він являється не належним відповідачем по справі. Так, зокрема наголошує, що рішенням суду котре набрало законної сили, та котре має преюдиційне значення у даній справі встановлено, що спірний пенсіонер ОСОБА_3 позов про стягнення заборгованості по витратах на виплату та доставку пільгової пенсії котрому заявлено до відповідача, набув стаж не на підприємстві відповідача, а іншому підприємстві, котре було створене шляхом реорганізації у спосіб виділення. Відтак новостворене підприємство повинно покривати витрати на доставку пільгових пенсій. У зв'язку з наведеним просить відмовити у задоволені позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах, зокрема, для платників, зазначених у п. п. 2.1.1 п. 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 6.4. розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно п. 6.5. Інструкції розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Відповідно до п. 6.7. Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Матеріалами справи стверджується, що відповідачу були надіслані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період 2016 року по червень 2016 року.

Згідно розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, заборгованість стосується виплати та доставки пільгової пенсії пенсіонеру ОСОБА_3.

Судом встановлено, що рішенням Пустомитвіського районного суду Львівської області від 06.07.2016 року по адміністративній справі №450/2886/15-а за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України у Пустомитівському районі, Львівської області, третя особа - ТзОВ «Самшит» про неправомірні дії, визнання права на пенсію за віком на пільгових умовах, позов пенсіонера ОСОБА_3 задоволено повністю.

Рішенням Пустомитвіського районного суду Львівської області від 06.07.2016 року по адміністративній справі №450/2886/15-а встановлено, що пенсіонер ОСОБА_3 з 16.03.1983 року по 01.08.1997 року працювала оздоблювачем меблів полімерними лаками, нітролаками, ацетоном, розчинниками, що містили шкідливі речовини не нижче 3-го класу небезпечності Львівській фабриці по виготовленню й ремонту художніх меблів, яка в подальшому була перейменована в ДКП ПО «Львівська меблева фабрика», в подальшому в ТзОВ «Полісандер», яке в подальшому було реорганізоване в ТзОВ «Самшит».

Згідно наявного у матеріалах справи свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи, 29.07.1997 року внесено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій внесено запис про створення ТзОВ «Самшит».

Як видно з установчих документів ТзОВ «Полісандер» та статуту ТзОВ «Самшит», останнє утворене в результаті реорганізації шляхом виділення і є правонаступником ТзОВ «Полісандер».

Актом від 02.08.2017 року засвідчується проведення розподілу балансу ТзОВ «Полісандер» на баланс ТзОВ «Самшит», та передачу ТзОВ «Самшит» трудових книжок працівників, що працювали на ТзОВ «Полісандер».

Згідно ст. 37 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року), юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання).

При злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов'язки) переходить до нововиниклих юридичних осіб.

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про господарські товариства» чинного на час реорганізації відповідача, Припинення діяльності товариства відбувається шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) або ліквідації з дотриманням вимог антимонопольного законодавства. Реорганізація товариства відбувається за рішенням вищого органу товариства. Реорганізація товариства, що зловживає своїм монопольним становищем на ринку, може здійснюватися також шляхом його примусового поділу в порядку, передбаченому чинним законодавством.

При реорганізації товариства вся сукупність прав та обов'язків товариства переходить до його правонаступників.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зважаючи на зазначене, суд погоджується з доводами відповідача про відсутність підстав для стягнення з нього витрат пов'язаних з виплатою та доставкою пільгових пенсій пенсіонеру ОСОБА_3, адже усі права та обов'язки відповідача перейшли внаслідок його реорганізації до його правонаступника, - ТзОВ «Самшит».

А відтак суд відмовляє в позові за безпідставністю заявлених вимог.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати у формі судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21 липня 2017 року.