Справа № 804/716/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2016 р. Справа № 804/716/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Чаплигіної А.А.,
представника позивача: Кузьменко Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського»
до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області
про визнання протиправними дій та скасування постанови про стягнення виконавчого збору,-
Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просило:
- визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельського Є.С., які полягають у надсиланні Публічному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат їм. Ф.Е. Дзержинського» постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.01.2016р. у виконавчому провадженні ВП№49838265 з порушенням встановленого законом строку для вчинення такої дії, а також у винесенні рішення про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» виконавчого збору в розмірі 371018,91грн., яке прийняте в межах виконавчого провадження ВП №49838265, згідно з постановою від 26.01.2016р.;
- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління - юстиції у Дніпропетровській області Осельського Є.С. від 26.01.2016р., прийняту у виконавчому провадженні ВП №49838265 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» виконавчого збору в розмірі 371018,91грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що оскаржуване рішення відповідача прийнято з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки на момент винесення спірної постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 26.01.2016р. державний виконавець мав би відкласти провадження виконавчих дій, оскільки позивач несвоєчасно отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження, що позбавило останнього можливості самостійно виконати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2015р. у справі №904/9555/15 у встановлений строк. Крім того, позивач вказував на те, що на момент винесення спірної постанови рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2015р. у справі №904/9555/15, з примусового виконання якого відкрите виконавче провадження ВП №49838265, було оскаржено в апеляційному порядку.
У судовому засіданні представник позивача підтримав пред'явлений адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю його задовольнити.
Відповідач був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, заперечення на позовну заяву та заяву про відкладення розгляду справи не надавав.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 18.01.2016р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельським Є.С. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження за реєстраційним номером ВП №49838265 на підставі наказу господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2015р. у справі №904/9555/15, за яким підлягають до стягнення з боржника - Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» (далі - ПАТ «ДМКД») на користь стягувача - ТОВ «Торговельний Дім «Базальт» грошові кошти на загальну суму 3710189,16грн.
Так, в зазначеній постанові головним державним виконавцем надано строк на добровільне виконання позивачем виконавчого документа до 25.01.2016р.
В подальшому 26 січня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельським Є.С. винесено постанову про стягнення з боржника - ПАТ «ДМКД» виконавчого збору у розмірі 371018,91грн., яка отримана позивачем 02.02.2016р.
Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 26.01.2016р., суд зважає на таке.
Частиною першою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999р. з відповідними змінами (чинного на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.11 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
Приписами ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.
При цьому ч.5, ч.6 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
За змістом приписів ч.1 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.
Згідно з ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.
При цьому, ч.3 ст.27 вказаного Закону встановлено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.
Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.
Пунктом 3.7.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, встановлено, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону.
Частиною 6 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.
Згідно з ч.8 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.
З аналізу наведених законодавчих норм слідує, що, вирішуючи питання про початок примусового виконання рішення та стягнення у зв'язку із цим виконавчого збору, державний виконавець зобов'язаний пересвідчитись в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, що, в свою чергу, свідчитиме про обізнаність останнього щодо наданого строку для самостійного виконання вимог виконавчого документа та взагалі про наявність виконавчого провадження, а також перевірити наявність або відсутність документального підтвердження своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».
Водночас, як слідує з матеріалів справи позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження лише 22.01.2016р. (в п'ятницю), в той час як строк на добровільне виконання виконавчого документа закінчувався 25.01.2016р. (у понеділок).
Таким чином, позивач несвоєчасно отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, та, як наслідок, був позбавлений можливості добровільно виконати виконавчий документ у встановлений строк.
Однак, ці обставини залишились поза увагою державного виконавця, хоча, з урахуванням приписів ч.1 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження», вони були підставою для винесення останнім постанови про відкладення виконавчих дій.
Проте, ухвалою від 29.12.2015р., яка надійшла до ПАТ «ДМКД» 04.01.2016р., Дніпропетровський апеляційний господарський суд повернув апеляційну скаргу ПАТ «ДМКД» без розгляду.
Усунувши недоліки, зазначені в ухвалі Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.12.2015р., ПАТ «Дніпровський меткомбінат» 18.01.2016р. повторно звернулося з апеляційною скаргою, що підтверджується описом вкладень до цінного листа.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.01.2016р. у справі №904/9555/15 відновлено строк на подання апеляційної скарга на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2015р. у цій справі та прийнято апеляційну скаргу до розгляду.
Тобто на момент винесення як постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№49838265, так і спірної постанови про стягнення виконавчого збору, рішення суду, з примусового виконання якого відкрито вказане виконавче провадження, було оскаржене в апеляційному порядку.
27.01.2016р. відразу після отримання інформації щодо прийняття апеляційної скарги Дніпропетровським апеляційним господарським судом до свого провадження, ПАТ «ДМКД» звернулося до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Дніпропетровській області з клопотанням вих. №017/97 про повернення до Господарського суду Дніпропетровської області наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/9555/15, виданого 22.12.2015р.
До зазначеного клопотання ПАТ «Дніпровський меткомбінат» додало копію ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.01.2016р. у справі №904/9555/15.
На зазначене клопотання позивач отримав відповідь за вих. №02пи/1515 від 01.02.2016р., в якій зазначалося, що питання про задоволення або відмову у задоволенні клопотання від 27.01.2016р. №017/97 буде вирішено після надходження відповіді Дніпропетровського апеляційного господарського суду щодо встановлення факту наявності вказаної ухвали щодо прийняття апеляційної скарги.
03.02.2016р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельським Є.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа, оскільки до відповідача надійшла заява про завершення виконавчого провадження на підставі ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» та надано належним чином оформлену копію ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.01.2016р. у справі №904/9555/15, якою відновлено строк подання апеляційної скарги та прийнято апеляційну скаргу ПАТ «ДМКД» до розгляду.
Отже, з 27.01.2016р. у відповідача були відсутні підстави для вчинення примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області, виданого за результатами розгляду справи №904/9555/15, оскільки ухвалою від 27.01.2016р. Дніпропетровський апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу ПАТ «ДМКД», та як наслідок рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2015р. у справі №904/9555/15 не набрало законної сили.
Таким чином, відповідачем фактично не вчинялися примусові заходи з виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2015р. у справі №904/9555/15.
З огляду на встановлені обставини у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача щодо визнання протиправним та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельського Євгена Сергійовича про стягнення з боржника виконавчого збору від 26.01.2016р. у виконавчому провадженні №49838265.
Водночас, суд відмовляє у задоволені позовних вимог щодо визнання протиправними дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельського Є.С. щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 26.01.2016р. у виконавчому провадженні №49838265. та дій щодо несвоєчасного надіслання позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.01.2016р. у виконавчому провадженні ВП №49838265, оскільки в даному випадку останнім обрано неналежний спосіб правового захисту, так як права позивача безпосередньо порушує спірна постанова про стягнення з боржника виконавчого збору, яка покладає на ПАТ «ДМКД» відповідні обов'язки та, відповідно, має юридичні наслідки, отже, саме її скасування за результатами судового оскарження і відновлює порушене право позивача, бо права та обов'язки для позивача породжує саме оскаржуване рішення, а не дії щодо його прийняття.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Згідно з частиною 3 цієї статті якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про стягнення виконавчого збору - задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельського Євгена Сергійовича про стягнення з боржника виконавчого збору від 26.01.2016р. у виконавчому провадженні №49838265.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова