Справа № 810/203/15
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року №810/203/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу.

Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду звернулась з позовом фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі відповідач), в якому позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог від 12.04.2016 (том 4, а.с. 99-101), просить суд:

- визнати протиправним та скасувати повністю видані Бориспільською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.12.2014 №ф-37У, рішення від 22.12.2014 № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, податкове повідомлення-рішення від 22.12.2014 №;

- визнати протиправним та скасувати частково видане Бориспільською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області податкове повідомлення-рішення від 22.12.2014 №, яким виявлено порушення п. 188.1 ст. 188 та п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, у звязку з чим збільшено суму грошового зобовязання позивача з податку на додану вартість на 212 581,50 грн. (141 721,00 грн. основного платежу та 70 860,50 грн. штрафних санкцій), в частині збільшення податкового зобовязання з податку на додану вартість на 193 936,50 грн. (129 291,00 грн. основного платежу та 64 645,50 за штрафних санкцій).

Позовні вимоги мотивовані тим, що в період з 10.11.2014 по 28.11.2014 посадовими особами Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результатами якою складений акт перевірки від 05.12.2014 №552/17-3/НОМЕР_1.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.12.2014 №ф-37У, рішення від 22.12.2014 № про застосування штрафних санкцій та податкові повідомлення-рішення від 22.12.2014 № та від 22.12.2014 №.

Позивач зазначає, що висновки, викладені в акті перевірки, є необґрунтованими та зроблені на основі припущень, а прийняті за результатами розгляду акту оскаржувані рішення та вимога про сплату боргу є протиправними та підлягають скасуванню.

Позивач посилається на експертний висновок Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_2 від 30.11.2015 №744, в якому зазначено, що висновки акта перевірки щодо заниження податку на додану вартість підтверджуються документально частково, в сумі 12 430,00 грн. Тобто, позивач зазначає, що занижено сплачений податок на додану вартість лише у розмірі 12 430,00 грн.

Наголошує, що чистий оподатковуваний дохід, як різниця між загальним оподатковуваним доходом, за результатами експертного дослідження має відємне значення 145 199,69. А отже, розмір загальних доходів ФОП ОСОБА_1 за перевіряємий період є набагато меншим ніж витрати.

Позивач зазначає, що в період з 01.01.2013 по 31.12.2013 відсутній чистий дохід ФОП ОСОБА_1 як база для оподаткування, а тому збільшення суми податкового зобовязання є безпідставним та протиправним, окрім збільшення податку на додану вартість у розмірі 12 430,00 грн.

Відповідачем письмових заперечень проти позову до суду надано не було.

Представник позивача в судовому засіданні по справі 19.04.2016 адміністративний позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні по справі 19.04.2016 проти адміністративного позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити.

В судовому засіданні по справі 19.04.2016 представником позивача було подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Представник відповідача у судовому засіданні проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.

Згідно з частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи, що представник позивача заявив клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, а представник відповідача проти такого клопотання не заперечував протокольною ухвалою суду від 19.04.2016 постановлено здійснювати подальший розгляд адміністративної справи №810/203/15 в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: 08322, АДРЕСА_1) зареєстрована як фізична особа-підприємець 01.03.2010, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 20.02.2014 серії АД №015497 (том 1, а.с.63).

Позивач взята на податковий облік 02.03.2010, станом на момент проведення перевірки перебувала на податковому обліку в Бориспільській ОДПІ за №1028. Відповідно до витягу з реєстру платників податку на додану вартість №0080, позивач зареєстрована в якості платника податку на додану вартість з 30.08.2010 (том 1, а.с.64).

В період з 10.11.2014 по 28.11.2014 посадовими особами Бориспільської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності з питань дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 відповідно до затвердженого плану перевірки.

Судом встановлено, що в період проведення перевірки відповідачем був вручений представнику позивача ОСОБА_3 запит від 10.11.2014 №6627/10/17-3, яким зобовязано надати інформацію про:

- залишки ТМЦ станом на 01.01.2013 та на 31.12.2013 (в кількісному та грошовому виразі);

- інформацію про дебіторську заборгованість на початок та кінець перевіряємого періоду, в розрізі постачальників/покупців;

- інформацію про кредиторську заборгованість на початок та кінець перевіряємого періоду в розрізі контрагентів;

- перелік обєктів, де здійснюється господарська діяльність субєкта, місце розташування виробничих, торгових точок, складських приміщень, транспортних засобів, земельних ділянок (у власності та користуванні, у т.ч. на умовах оренди і наявність відповідного документа) тощо;

- в який спосіб відбувається транспортування товару (а саме в процесі господарської діяльності на отримання вантажу, на відвантаження вантажу з підтвердженням товарно-транспортними накладними);

- про склад витрат, які віднесено в гр. 6 додатку №5 декларації про доходи за 2013 рік з підтвердженням первинними документами (том 3, а.с.57-58).

На виконання вимог вищевказаного запиту позивачем було надано відповідачу для проведення перевірки:

- довідку про залишки ТМЦ на кінець перевіряємого періоду станом на 31.12.2013, в якій зазначено, що у ФОП ОСОБА_1 залишки ТМЦ станом на 01.01.2013 відсутні, а залишки ТМЦ станом на 31.12.2013 цемент ПЦ ІІ Б/Ш-400/25 в кількості 3,25 тон по ціні придбання 892,00 грн. без ПДВ на загальну суму 2 899,00 грн. без ПДВ (том 3, а.с.17);

- довідку щодо дебіторської заборгованості станом на 01.01.2013, з якої вбачається, що у позивача наявна дебіторська заборгованість у загальному розмірі 152433,51 грн., в тому числі по контрагентам ПП «Райагробуд» - 103 113,51 грн., ТОВ «Житлобуд» - 40 500,00 грн., ПП «Букмекер» - 8 820,00 грн. (том 3, а.с.18);

- довідку щодо наявності дебіторської заборгованості станом на 31.12.2013 на загальну суму 164 401,14 грн., в тому числі по контрагентам: ТОВ «Укрторгбуд» - 1 040,00 грн., ТОВ «Техєлектро» - 4 799,89 грн., ТОВ «Феропол» - 29 900,00 грн., ТОВ «Стостоконструкція» - 4 296,50 грн., ПП «Райагробуд» - 16 880,00 грн., ПП «Дім цементу» - 107 484,75 грн.;

- довідку щодо наявності кредиторської заборгованості станом на 01.01.2013 та на 31.12.2013 (том 3, а.с.20-21).

Результати перевірки оформлені актом перевірки від 05.12.2014 №552/17-3/НОМЕР_1 (далі - акт перевірки) (том 1, а.с.10-26).

В акті перевірки зазначено, що в порушення вимог ст. 177 Податкового кодексу України, наказу ДПА України від 24.12.2010 №1025 «Про затвердження Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність; наказу Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність та Порядку її ведення» ФОП ОСОБА_1 не вела книгу обліку доходів та витрат за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, так як Книги у платника не існує, що зазначено в листі, який надійшов на адресу Бориспільської ОДПІ від 26.11.2014 № 4649/Г.

Для перевірки повноти відображення ФОП ОСОБА_1 показників декларації за 2013 рік були використані надані до перевірки первинні документи, повязані з придбанням та реалізацією товарно-матеріальних цінностей (цементу), податкові накладні, оскільки товарно-транспортних накладних (залізничних) накладних, актів прийому-передачі до перевірки не надано, а видаткові накладні надані не в повному обсязі (т. 1, а.с. 17 зворотній бік).

За результатами перевірки встановлено, що позивачем придбано в період з 01.01.2013 по 31.12.2013 цемент всього 3 132,838 тон, з яких у ТОВ «Союз Регіон»: Портландцемент -ПЦІІБ-Ш-400 тара 50 4 86,974 тон, Портландцемент -ПЦ ІІ/Б-Ш-400 тара 25 1 500,928 тон, Портландцемент -ПЦ 1500 Н навал - 51,71 тон, у ПП «Дім Цементу»: Портландцемент -ПЦІ500Н тара 50 - 152,32 тон, у ПАТ «ХЦУ»: Портландцемент -ПЦ ІІ/Б-Ш-400 без тари - 127,75 тон (том 1, а.с. 17-18).

В акті перевірки зазначено, що у ФОП ОСОБА_1 відсутні наймані працівники, відсутні транспортні засоби для перевезення, приміщення для зберігання товару. В ході перевірки Договору оренди (суборенди) складських приміщень, договору про передачу ТМЦ на відповідальне зберігання, акти прийому-передачі виконаних з робіт (наданих) послуг не надавались. Перевіркою первинних документів не встановлено взаєморозрахунків з контрагентами по оренді (суборенді) складських приміщень. За інформаційними даними платника не значиться кредиторська (дебіторська) заборгованість по оренді (суборенді) станом на 01.01.2013 та 31.12.2013.

З інформації, зазначеної в листі, який надійшов на адресу Бориспільської ОДПІ від 26.11.2014 №4649/Г реалізація ТМЦ (цементу) відбувалась наступним чином: замовлення вагону формується по замовленню та домовленості з клієнтами, які приїжджають в день приходу вагону на станцію та вивозять цемент власним транспортом і розвантажують власними людьми. Складських приміщень для зберігання ТМЦ (цементу) позивач не має.

Зазначено, що документального підтвердження на повернення даного залишку постачальникам в ході перевірки ФОП ОСОБА_1 не надавала (том 1, а.с. 18).

Згідно отриманої відповіді, що надійшла на адресу Бориспільської ОДПІ від 26.11.2014 № 4644/Г у ФОП ОСОБА_1 залишки ТМЦ станом на 01.01.2013 відсутні; залишки ТМЦ станом на 31.12.2013: цемент ПЦIIБ/Ш-400/25 в кількості 3,25 тон по ціні придбання 892,00 грн. без ПДВ на загальну суму 2 899,00 грн. без ПДВ.

В акті перевірки зазначено, що з вищенаведеного, слідує, що ФОП ОСОБА_1 отримала доходу від реалізації цементу без вимоги компенсації, який не відображено в складі валового доходу за 2013 рік, а саме цементу Портландцемент -ПЦ ІІ/Б-Ш-400 тара 50 - 116,974 тон., Портландцемент ПЦ ІІ/Б-Ш-400 тара 25 - 162,593 тон, Портландцемент -ПЦІ500 Н тара 50 - 334,696 тон.

Згідно з первинними документами за 2013 рік середня ціна постачання одиниці товару, а саме 1 тони цементу становила:

- Портландцемент ПЦ ІІ/Б-Ш-400 тара 50 - 831,16 грн. без урахування ПДВ;

- Портландцемент ПЦ ІІ/Б-Ш-400 тара 25 - 834,85 грн. без урахування ПДВ;

- Портландцемент ПЦ І500 Н тара 50 - 975,92 грн. без урахування ПДВ.

Проведеною перевіркою доходу від продажу цементу за період 01.01.2013 по 31.12.2013 встановлено заниження задекларованого показника за 2013 рік на суму 559 601,40 грн. без ПДВ, а саме від реалізації цементу без вимоги компенсації:

- Портландцемент ПЦ ІІ/Б-Ш-400 тара 50 на суму 97 224,11 грн. без ПДВ (116,974 тон х 831,16 грн.);

- Портландцемент ПЦ ІІ/Б-Ш-400 тара 25 на суму 135740,77 грн. без ПДВ (162,593 тон х 834,85 грн.);

- Портландцемент ПЦ 1500 Н тара 50 на суму 326 636,52 грн. без ПДВ (334,696 тон х 975,92).

Згідно з актом перевірки в результаті допущених порушень загальна сума валового доходу за перевіряємий період з 01.01.2013 по 31.12.2013 за даними перевірки становить 3 087 464,40 грн. (том 1, а.с. 18 зворотній бік).

Перевіркою правильності визначення оподатковуваного доходу, відображеного в деклараціях про доходи, з даними про суми оподаткованого доходу, визначеними в ході перевірки, виявлено розбіжності в результаті невірного визначення валового доходу, що є причиною заниження обєкта оподаткування для нарахування податкових зобовязань по податку з доходів фізичних осіб за 2013 рік в сумі 559 601,40 грн.

Заниження обєкту оподаткування за результатами перевірки призвело до недоутримання та недоплати податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2013 рік на суму 92 858,44 грн., нараховану за ставками встановленими п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України 15% (17%) (том 1, а.с. 20).

Перевіркою даного показника встановлено заниження задекларованого показника на загальну суму 111920,00 грн. в тому числі: за грудень 2013 - 111 920,00 грн. ФОП ОСОБА_1 порушено п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України (том 1, а.с. 21 зворотній бік).

Перевіркою встановлено порушення п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, у звязку з включенням до податкового кредиту суми ПДВ, які не підтверджено податковими накладними.

Також в акті перевірки зазначено, що перевіркою встановлено заниження доходу за 2013 рік, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб на 559 601,40 грн. За результатами перевірки сума чистого доходу за 2013 рік, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб становить 583 554,40 грн. В результаті, при визначенні бази оподаткування єдиного внеску податковим органом проведено розрахунок, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом (п. 3 ст. 7), на який за результатами перевірки нараховано внеску за ставкою 34,7 %. Загальна сума доплати внеску за 2013 рік за результатами перевірки складає 76 788,73 грн. Порушено п. 2 частини 1 ст. 7, п. 11 ст. 8 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ (том 1, а.с. 25).

У висновках акту перевірки зазначено, що документальною плановою виїзною перевіркою встановлені порушення субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_1:

- абз. «а» п. 176.1 ст. 176, п. 177.10 ст. 177, п. 178.6 ст. 178 Податкового кодексу України; наказу ДПА України від 24.12.2010 №1025 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи , які проводять незалежну професійну діяльність»; наказу Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення» - встановлено неведення обліку доходів і витрат за період з 01.01.2013 по 31.12.2013;

- абз. «в» п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України декларація за 2013 рік подана з перекрученими даними, в результаті порушення визначення валових доходів у вказаному періоді;

- п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України порушено вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, так як платником не забезпечено зберігання документів первинного бухгалтерського обліку;

- п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 11 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI заниження обєкту оподаткування (сукупного чистого доходу) для нарахування податкових зобовязань по податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності у звязку з порушенням визначення валових доходів, в результаті донараховано податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2013 рік 92 858,44 грн.; єдиного соціального внеску за 2013 рік 76 788,73 грн.;

- п. 188.1 ст. 188, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України порушення визначення бази оподаткування при постачанні товарів, та безпідставне віднесення до податкового кредиту суми ПДВ без підтвердження податковими накладними, в результаті чого занижено податок на додану вартість на 141 721,00 грн., у тому числі лютий 2013 року 9,00 грн., березень 2013 року 25,00 грн., квітень 2013 року 26,00 грн., травень 2013 року 683,00 грн., серпень 2013 року 2 558,00 грн., жовтень 2013 року 9 282,00 грн., листопад 2013 року 6 032,00 грн., грудень 2013 року 123 106,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки Бориспільською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області були прийняті:

- податкове повідомлення-рішення від 22.12.2014 №, яким збільшено суму грошового зобовязання позивача з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 139 287,66 грн., з яких сума за основним платежем 92 858,44 грн. та сума за штрафними (фінансовими) санкціями 46 429,22 грн. (том 1, а.с.6);

- податкове повідомлення-рішення від 22.12.2014 №, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 212 581,50 грн., з яких за основним платежем 141 721,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 70 860,50 грн. (том 1, а.с.7);

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 22.12.2014 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 3 839,44 грн. (том 1, а.с.9);

- вимога про сплату боргу (недоїмки) від 05.12.2014 №Ф-37У на суму нарахованого єдиного соціального внеску у розмірі 76 788,73 грн. (том 1, а.с. 8).

Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, рішенням про застосування штрафних санкцій та вимогою про сплату боргу позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Законодавчим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (в редакції, що діяла в період, що перевірявся) (далі ПК України).

Підпунктом 14.1.56 пункту 14.1 ст. 14 ПК України зазначено, що доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 176.1 ст. 176 ПК України платники податку зобов'язані, зокрема:

а) вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

б) отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого цим Кодексом, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку та формується податкова знижка платника податку;

в) подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

На вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов'язані пред'являти документи і відомості, пов'язані з виникненням доходу або права на отримання податкової знижки, обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку.

Оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, регламентується положеннями статті 177 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 177.1 ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 -167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної тати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної грн. (абз. 1 п. 167.1 ст. 167 ПК України).

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків (абз. 1 п. 167.1 ст. 167 ПК України).

За змістом пункту 177.2 статті 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг) (п. 177.3 ст. 177 ПК України).

Відповідно до пункту 177.4 статті 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Згідно з абз.2 п. 164.1 ст. 164 ПК загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп.164.1.1 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Положеннями пункту 177.10 статті 177 ПК України встановлено, що фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправним і скасування прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення від 22.12.2014 №, яким збільшено суму грошового зобовязання позивача з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 139 287,66 грн., з яких сума за основним платежем 92 858,44 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 46 429,22 грн., судом встановлено таке.

В період, що перевірявся, а саме впродовж 2013 року позивач мав господарські відносини з наступними контрагентами ПАТ «Хайдельберг Цемент Україна», ТОВ «Союз Регіон» та ПП «Дім цементу».

Суд зазначає, що позивачем на підтвердження господарських взаємовідносин з вищевказаними контрагентами було надано до суду копію договорів, укладених з вказаними контрагентами та специфікацій до них, копії податкових накладних, а також частково копії видаткових накладних, тобто документи первинного бухгалтерського обліку (видаткові накладні, довіреності на отримання матеріальних цінностей та інші) надані до суду не в повному обсязі.

Разом з тим, в акті перевірки також зазначено, що для перевірки повноти відображення ФОП ОСОБА_1 показників декларації за 2013 рік, були використані надані до перевірки первинні документи, повязані з придбанням та реалізацією товарно-матеріальних цінностей (цементу), а саме податкові накладні. Товарно-транспортних накладних, залізничних накладних, актів прийому-передачі до перевірки не надано, а видаткові накладні надані не в повному обсязі.

Суд наголошує, що контролюючий орган не ставить під сумнів реальність господарських операцій між позивачем та ПАТ «Хайдельберг Цемент Україна», ТОВ «Союз Регіон» та ПП «Дім цементу».

До матеріалів справи надані податкові накладні, оформлені у відповідності з вищезазначеними вимогами Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, які підтверджують придбання цементу ФОП ОСОБА_1 протягом 2013 року.

Таким чином, розглядаючи питання про придбання позивачем цементу у контрагентів-постачальників ПАТ «Хайдельберг Цемент Україна», ТОВ «Союз Регіон» та ПП «Дім цементу», судом було досліджено податкові накладні, виписані цими контрагентами на імя позивача.

1) Так, 01.01.2013 між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та ПАТ «Хайдельберг Цемент Україна» (продавець) укладено договір купівлі-продажу цементу №220, відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобовязується передати у власність покупця, а покупець прийняти й оплатити «Цемент» в кількості, за ціною, строками та на умовах поставки згідно положень цього договору, заявок до нього та додатків, що є невідємною частиною цього договору (том 5, а.с.7).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було придбано у ПАТ «Хайдельберг Цемент Україна» цемент Портландцемент ПЦ/ІІ/Б-Ш-400 без тари у загальній кількості 127,75 тон на загальну суму 121 282,38 грн., в тому числі ПДВ 20 213,73 грн., що підтверджується наступними податковими накладним, що були виписані на імя позивача ПАТ «Хайдельберг Цемент Україна», а саме: №1748 від 28.02.2013, №1923 від 15.04.2013, №3037 від 16.05.2013, №4665 від 26.06.2013, №2118 від 14.08.2013 (том 9, а.с.1, 43, 66, 84, 29).

Також матеріли справи містять рахунки-фактури від 14.08.2403/13, від 28.06.2013 №/13, від 17.05.2013 №/13, від 16.04.2013 №/13, від 03.03.2013 №/13 та накладні на випуск матеріалів на сторону від 14.08.2013 №304061954, від 28.06.2013 №303901683, від 17.05.2013 №303763647, від 16.04.2013 №303663753, від 03.03.2013 №303557240 (том 7, а.с. 31-32, 48-49, 55-56, 63-64, 78-79).

2) Також між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та ТОВ «Союз Регіон» (продавець) укладено договір поставки від 15.01.2013 №17, відповідно до п.1.1 якого продавець зобовязується поставити, а покупець прийняти та оплатити цемент в кількості і по ціні, передбаченій даним договором, а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар на умовах та в порядку, передбаченому даним договором (том 10, а.с.20-22, 37-38).

Також, в матеріалах справи наявні специфікації від 18.12.2012 №16, від 02.12.2013 №15, від 26.10.2013 №14, від 11.10.2013 №13, від 15.01.2013 №12, від 15.01.2013 №17, від 01.08.2013 №10, від 01.07.2013 №9, від 03.06.2013 №7, від 25.06.2013 №8, від 15.01.2013 №6, від 01.04.2013 №5, від 27.03.2013 №4, від 01.03.2013 №3, від 01.02.2013 №2, від 15.01.2013 №1 до даного договору (том 7, а.с. 1-2, 7, 9, 14, 18, 37, 45-46, 59, 68-70, 81, 86-88).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем придбано у ТОВ «Союз Регіон» за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 цемент Портландцемент ПЦ/ІІ/Б-Ш-400 тара 25 кг у загальній кількості 1 500,928 тон, на загальну суму 1 318 820,55 грн., в тому числі ПДВ 219 803,40 грн., що підтверджується наступними податковими накладними: №58 від 18.02.2013, №61 від 18.02.2013, №125 від 28.02.2013, №15 від 02.03.2013, №18 від 03.03.2013, №61 від 11.03.2013, №193 від 28.03.2013, №230 від 18.04.2013, №255 від 19.04.2013, №2979 від 22.04.2013, №62 від 08.05.2013, №176 від 16.05.2013, №305 від 29.06.2013, №295 від 27.06.2013, №23 від 01.07.2013, №58 від 04.07.2013, №92 від 07.07.2013, №105 від 08.07.2013, №185 від 12.07.2013, №46 від 02.08.2013, №65 від 05.08.2013, №99 від 07.08.2013, №144 від 12.09.2013, №32 від 03.10.2013, №114 від 13.10.2013, №160 від 22.11.2013, №175 від 26.11.2013 (том 9, а.с.11, 21, 22, 25, 32, 35, 36, 37, 45, 48, 49, 50, 51, 53, 56, 65, 73, 81, 83, 89, 91, 95, 99, 101, 102).

Також, позивачем придбано у ТОВ «Союз Регіон» за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 цемент Портландцемент ПЦ/ІІ/Б-Ш-400 тара 50 кг у кількості 486,974 тон на загальну суму 420 833,93 грн., в тому числі ПДВ 70 138,98 грн., що підтверджується наступними податковими накладними №41 від 18.01.2013, №43 від 18.01.2013, №61 від 11.03.2013, №255 від 19.04.2013, №277 від 21.04.2013, №376 від 30.05.2013, №103 від 10.06.2013, №50 від 05.06.2013, №43 від 20.12.2013 (том 9, а.с.4, 5, 52, 71, 86, 87, 92, 113, 114).

Крім того, позивачем придбано у ТОВ «Союз Регіон» за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 цемент Портландцемент ПЦ 1500Н (навалом) у кількості 51,71 тон на загальну суму 56 286,15 грн., в тому числі ПДВ 9 381,03 грн., що підтверджується податковими накладними №175 від 26.11.2013, №8 від 04.12.2013 (том 9, а.с.6, 12).

Судом встановлено, що позивачем також придбано у ТОВ «Союз Регіон» за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 цемент Портландцемент ПЦ 1500Н тара 50 кг у загальній кількості 813,156 тон на загальну суму 883 678,20 грн., в тому числі ПДВ 147 279,70 грн., що підтверджується наступними податковими накладними: №70 від 28.01.2013, №31 від 05.03.2013, №48 від 07.03.2013, №58 від 09.03.2013, №394 від 26.04.2013, №73 від 08.05.2013, №261 від 22.05.2013, №295 від 24.05.2013, №443 від 30.07.2013, №456 від 31.07.2013, №18 від 01.08.2013, №326 від 22.08.2013, №342 від 23.08.2013, №418 від 29.08.2013, №31 від 03.09.2013, №181 від 16.09.2013, №188 від 19.10.2013, №42 від 20.12.2013 (том 9, а.с. 5, 19, 20, 23, 24, 26, 31, 34, 38, 41, 42, 63, 64, 74, 80, 82, 94, 110).

Окрім того, матеріали справи містять видаткові накладні від 20.12.2013 №2012-5 на суму 8 270,04 грн., у тому числі ПДВ 1 654,01 грн., від 20.12.2013 №2012-4 на суму 10 580,04 грн., у тому числі ПДВ 1 763,34 грн., від 20.12.2013 №412-3 на суму 28 115,86 грн., у тому числі ПДВ 4 685,98 грн., від 26.11.2013 №2611-4 на суму 28 170,28 грн., у тому числі ПДВ 4 695,05 грн., від 26.11.2013 №2611-3 на суму 55 351,73 грн., у тому числі ПДВ 9 225,29 грн., від 19.10.2013 №1910-2 на суму 69 835,73 грн., у тому числі ПДВ 11 639,29 грн., від 13.10.2013 №1310-2 на суму 55 351,73 грн., у тому числі ПДВ 9 225,29 грн., від 03.10.2013 №310-5 на суму 55 351,73 грн., у тому числі ПДВ 9 225,29 грн., від 16.09.2013 №1609-6 на суму 75 139,73 грн., у тому числі ПДВ 12 523,29 грн., від 12.09.2013 №1209-11 на суму 60 655,73 грн., у тому числі ПДВ 10 109,29 грн., від 03.09.2013 №309-12 на суму 75 139,73 грн., у тому числі ПДВ 12 523,29 грн., від 23.08.2013 №2308-11 на суму 75 139,73 грн., у тому числі ПДВ 12 523,29 грн., від 05.08.2013 №508-6 на суму 58 871,74 грн., у тому числі ПДВ 9 811,96 грн., від 07.08.2013 №708-12 на суму 60 655,73 грн., у тому числі ПДВ 10 109,29 грн., від 02.08.2013 №208-10 на суму 58 871,74 грн., у тому числі ПДВ 9 811,96 грн., від 01.08.2013 №108-7 на суму 75 139,73 грн., у тому числі ПДВ 12 523,29 грн., від 08.07.2013 №807-7 на суму 62 560,27 грн., у тому числі ПДВ 10 426,71 грн., від 12.08.2013 №1207-3 на суму 60 720,26 грн., у тому числі ПДВ 10 120,04 грн., від 01.07.2013 №107-7 на суму 60 720,26 грн., у тому числі ПДВ 10 120,04 грн., від 07.07.2013 №707-3 на суму 62 560,27 грн., у тому числі ПДВ 10 426,71 грн., від 29.06.2013 №2906-1 на суму 62 560,27 грн., у тому числі ПДВ 10 426,71 грн., від 10.06.2013 №1006-6 на суму 59 704,27 грн., у тому числі ПДВ 9 950,71 грн., від 05.06.2013 №506-7 на суму 59 704,27 грн., у тому числі ПДВ 9 950,71 грн., від 30.05.2013 №3005-3 на суму 59 704,27 грн., у тому числі ПДВ 9 950,71 грн., від 24.05.2013 №2405-8 на суму 75 004,27 грн., у тому числі ПДВ 12 500,71 грн., від 08.05.2013 №805-9 на суму 60 520,27 грн., у тому числі ПДВ 10 086,71 грн., від 26.04.2013 №2604-2 на суму 75 004,27 грн., у тому числі ПДВ 12 500,71 грн., від 21.04.2013 №2104-1 на суму 59 704,27 грн., у тому числі ПДВ 9 950,71 грн., від 22.04.2013 №2204-6 на суму 60 520,27 грн., у тому числі ПДВ 10 086,71 грн., від 20.04.2013 №2004-4 на суму 60 520,27 грн., у тому числі ПДВ 10 086,71 грн., від 24.03.2013 №2403-2 на суму 55 040,26 грн., у тому числі ПДВ 9 173,38 грн., від 28.03.2013 №2803-4 на суму 60 520,27 грн., у тому числі ПДВ 10 086,71 грн., від 11.03.2013 №1103-2 на суму 58 480,27 грн., у тому числі ПДВ 9 746,71 грн., від 11.03.2013 №1103-3 на суму 57 664,27 грн., у тому числі ПДВ 9 610,71 грн., від 07.03.2013 №703-3 на суму 72 964,27 грн., у тому числі ПДВ 12 160,71 грн., від 09.03.2013 №903-2 на суму 72 964,27 грн., у тому числі ПДВ 12 160,71 грн., від 03.03.2013 №303-1 на суму 58 480,27 грн., у тому числі ПДВ 9 746,71 грн., від 05.03.2013 №503-2 на суму 72 964,27 грн., у тому числі ПДВ 12 160,71 грн., від 02.03.2013 №203-3 на суму 58 480,27 грн., у тому числі ПДВ 9 746,71 грн., від 18.02.2013 №1802-2 на суму 58 480,27 грн., у тому числі ПДВ 9 746,71 грн., від 18.02.2013 №1802-1 на суму 58 480,27 грн., у тому числі ПДВ 9 746,71 грн., від 18.01.2013 №1801-2 на суму 57 664,27 грн., у тому числі ПДВ 9 610,71 грн., від 18.01.2013 №1801-3 на суму 57 664,27 грн., у тому числі ПДВ 9 610,71 грн., від 28.01.2013 №2801-1 на суму 72 964,27 грн., у тому числі ПДВ 12 160,71 грн. (том 7, а.с. 3-5, 8, 10, 15, 25-27, 30, 33-35, 42-43, 47, 50-51, 54, 57, 60-62, 71-75, 82, 89-91).

3) Позивачем в період з 01.01.2013 по 31.12.2013 було придбано у ПП «Дім цементу» цемент Портландцемент ПЦ 1500Н тара 50 у загальній кількості 152,32 тон на загальну суму 176 290,00 грн., в тому числі ПДВ 29 381,66 грн., що підтверджується наступними податковими накладними №140 від 06.11.2013, №138 від 12.11.2013, №141 від 19.11.2013 (том 9 а.с. 13-15).

В матеріалах справи наявні також видаткові накладні від 19.11.2013 №ДЦ-000094 на суму 58 985,00 грн., сума без ПДВ 49 154,17 грн., від 06.11.2013 №ДЦ-000092 на суму 58 320,00 грн., сума без ПДВ 48 600,00 грн. (том 7, а.с. 11-12).

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що позивачем в період з 01.01.2013 по 31.12.2013 було придбано у контрагентів ПАТ «Хайдельберг Цемент Україна», ТОВ «Союз Регіон» та ПП «Дім цементу» цемент різної номенклатури (Портландцемент -ПЦІІБ-Ш-400 тара 50, Портландцемент -ПЦ ІІ/Б-Ш-400 тара 25, Портландцемент ПЦ І500Н тара 50, Портландцемент -ПЦ ІІ/Б-Ш-400 без тари, Портландцемент - ПЦ 1500Н навал) всього у кількості 3 132,838 тон.

Суд наголошує, що кількість та вартість придбаного цементу відповідно до податкових накладних, виписаних постачальниками на адресу ФОП ОСОБА_1, співпадають з даними відносно зазначених показників, наведеними в 2.2.1 акта перевірки (том 1, а.с. 18).

Витрати ФОП ОСОБА_1 на придбання цементу, підтверджені вищевказаними первинними бухгалтерськими документами, протягом 2013 року становили 2 480 992,67 грн. без ПДВ.

Разом з тим, позивач в додатку № 5 до розділу III податкової декларації про майновий стан та доходи за 2013 рік (том 3, а.с. 66-70) зазначила вартість документально підтверджених витрат на загальну суму 2 503 910,00 грн., в тому числі:

- вартість придбаних ТМЦ - 2 449 094,00 грн.;

- інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг - 54 816,00 грн.

Досліджуючи питання використання позивачем придбаного цементу у власній господарській діяльності, судом було встановлено, що вказаний товар позивачем було реалізовано контрагентам-покупцям, в підтвердження чого до суду надано податкові накладні.

Щодо реалізації цементу (марки ПЦ/ІІ/Б-Ш-400 тара 25 кг) за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 судом встановлено, що позивачем реалізовано вказаний цемент у загальній кількості 1 071,1 тон на загальну суму 1 099 353,06 грн., в тому числі ПДВ 183 318,60 грн. наступним контрагентам ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод, ТОВ «МЖК Житлобуд», ПП «Райагробуд», ПП «Мінімакс», ТОВ «Алг-техно», ПП «Глобрем буд, ТОВ «Глобинський мясокомбінат», Лубенське комунальне житлово-експлуатаційне управління, ТОВ «Агрофірма Мічуріна», ТОВ «Агріка Полтава», ТОВ «Агро-Сула», ТОВ «ВКК Проммашініжиніринг», СТОВ ім. Калашника, ТОВ «Венус ЛТД», ТОВ «Укрторгбуд», ТОВ «Укрбудмаш», ТОВ «Укрторгбуд», ТОВ «Феропол», МП «Протон», ТОВ «Техелектро», що підтверджується податковими накладними: №2 від 21.01.2013, №7 від 22.01.2013, №8 від 24.01.2013, №9 від 30.01.2013, №12 від 06.02.2013, №14 від 13.02.2013, №16 від 20.02.2013, №18 від 20.02.2013, №21 від 27.02.2013, №17 від 04.03.2013, №28 від 11.03.2013, №25 від 11.03.2013, №30 від 14.03.2013, №31 від 14.03.2013, №35 від 14.03.2013, №36 від 18.03.2013, №37 від 19.03.2013, №40 від 20.03.2013, №5 від 25.03.2013, №43 від 25.03.2013, №38 від 27.03.2013, №39 від 29.03.2013, №53 від 29.03.2013, №42 від 03.04.201, №45 від 08.04.2013, №57 від 17.04.2013, №58 від 17.04.2013, №61 від 22.04.2013, №62 від 23.04.2013, №67 від 29.04.2013, №75 від 27.05.2013, №84 від 18.06.2013, №92 від 02.07.2013, №94 від 03.07.2013, №98 від 05.07.2013, №102 від 15.07.2013, №104 від 30.07.2013, №105 від 30.07.2013, №101 від 31.07.2013, №106 від 01.08.2013, №111 від 07.08.2013, №112 від 12.08.2013, №117 від 19.08.2013, №119 від 28.08.2013, №122 від 03.09.2013, №121 від 03.09.2013, №123 від 12.09.2013, №125 від 16.09.2013, №126 від 16.09.2013, №128 від 16.09.2013, №131 від 26.09.2013, №132 від 07.10.2013, №133 від 07.10.2013, №160 від 04.11.2013, №143 від 06.11.2013, №144 від 06.11.2013, №151 від 06.11.2013, №152 від 12.11.2013, №163 від 15.11.2013, №148 від 18.11.2013, №164 від 19.11.2013, №166 від 22.12.2013, №157 від 25.11.2013, №158 від 25.11.2013, №155 від 28.11.2013, №165 від 28.11.2013, №156 від 29.11.2013, №171 від 02.12.2013 (том 6, а.с. 6-158).

Щодо реалізації цементу (марки ПЦ/ІІ/Б-Ш-400 тара 50 кг) за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 судом встановлено, що позивачем реалізовано вказаний цемент у загальній кількості 370,0 тон на загальну суму 369 035,00 грн., в тому числі ПДВ 61 505,85 грн. наступним контрагентам ПП «Мінімаксі», ПП ФК «Проектторгсервіс 2006», ТОВ «Глобинський мясокомбінат», ПП «Райагробуд», ТОВ «МЖК Житлобуд», СТОВ ім. Калашника, ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод, що підтверджується податковими накладними: №3 від 21.01.2013, №5 від 22.01.2013, №6 від 29.01.2013, №19 від 21.02.2013, №20 від 22.02.2013, №22 від 28.02.2013, №24 від 05.03.2013, №26 від 11.03.2013, №27 від 13.03.2013, №36 від 18.03.2013, №65 від 08.04.2013, №44 від 08.04.2013, №46 від 08.04.2013, №49 від 11.04.2013, №60 від 19.04.2013, №70 від 19.04.2013, №72 від 21.05.2013, №83 від 12.06.2013, №85 від 18.06.2013 (том 6, а.с. 6-158).

Щодо реалізації цементу (марка ПЦ-1-500Н тара 50 кг) за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 судом встановлено, що позивачем реалізовано вказаний цемент у загальній кількості 395,778 тон на суму 480 207,69 грн., в тому числі ПДВ 80 034,60 грн. наступним контрагентам ПП «Райагробуд», ПП «Букмекер», ТОВ «Мостоконструкція», ТОВ «МЖК Житлобуд», ПП ФК «Проектторгсервіс 2006», ПП «Мінімаксі», ПП Управління механізації будівель буд робіт, Аграрноприватно-орендоване підприємство «Великообухівське», ОСОБА_4, ТОВ «Трестукрмонтажхімзахист», ТОВ «Глобинський мясокомбінат», ПП УМБР Бровари, ПП «Протон», СТОВ ім. Калашника, ПП «Фібраліт», ТОВ «Техелектро», ТОВ «Укрторгбуд», що підтверджується податковими накладними: №1 від 11.01.2013, №4 від 17.01.2013, №10 від 30.01.2013, №11 від 06.02.2013, №13 від 08.02.2013, №14 від 13.02.2013, №15 від 14.02.2013, №16 від 20.02.213, №28 від 11.03.2013, №29 від 12.03.2013, №34 від 12.03.2013, №33 від 27.03.2013, №41 від 02.04.2013, №46 від 08.04.2013, №47 від 09.04.2013, №59 від 10.04.2013, №48 від 11.04.2013, №52 від 12.04.2013, №64 від 12.04.2013, №51 від 15.04.2013, №54 від 15.04.2013, №55 від 17.04.2013, №57 від 17.04.2013, №71 від 22.04.2013, №63 від 24.04.2013, №66 від 29.04.2013, №68 від 15.05.2013, №76 від 28.05.2013, №78 від 29.05.2013, №80 від 29.05.2013, №82 від 06.06.2013, №86 від 20.06.2013, №87 від 20.06.2013, №93 від 02.07.2013, №96 від 03.07.2013, №99 від 08.07.2013, №100 від 11.07.2013, №103 від 17.07.2013, №109 від 05.08.2013, №118 від 21.08.2013, №124 від 03.09.2013, №122 від 03.09.2013, №125 від 16.09.2013, №129 від 20.09.2013, №132 від 07.10.2013, №149 від 21.10.2013, №146 від 12.11.2013, №147 від 15.11.2103, №150 від 19.11.2013, №153 від 27.11.2013 (том 6, а.с. 6-158).

Крім того, судом встановлено, що позивачем реалізовано цементу (інших різних марок та різної тари, в тому числі навалом) в період з 01.01.2013 по 31.12.2013 наступним контрагентам ПП «Райагробуд», ПП ім. Калашникова, ТОВ «Глобинський мясокомбінат», МП «Протон», ТОВ «Феропол», ТОВ «Актіон Буд», ТОВ «Мостоконструкція» у загальній кількості 358,35 тон, на загальну суму 408 583,38 грн., в тому числі ПДВ 68 097,22 грн., що підтверджується наступними податковими накладними - №23 від 28.02.2013, №69 від 15.05.2013, №89 від 26.06.2013, №114 від 14.08.2013, №134 від 16.10.2013, №139 від 28.10.2013, №140 від 30.10.2013, №141 від 31.10.2013, №142 від 31.10.2013, №140 від 06.11.2013, №168 від 29.11.2013, №172 від 29.11.2013, №154 від 02.12.2013, №159 від 05.12.2013 (том 6, а.с. 6-158).

Таким чином, дослідженням первинних документів (податкових накладних) встановлена реалізація цементу протягом 2013 року на адресу контрагентів-покупців в загальній кількості 2 195,228 тон. на суму 1 964 780,70 грн. без ПДВ.

Суд звертає увагу, що в акті перевірки зазначена інша кількість реалізованого позивачем цементу - 2 950,128 тон (486,974 тон Портландцементу ПЦ/ІІ/Б-Ш-400 тара 50 + 1 497 678 тон Портландцементу ПЦ/ІІ/Б-Ш-400 тара 25 + 965,476 тон Портландцементу ПЦ 1500Н тара 50) (том 1, а.с. 18 зворотній бік).

Тобто, судом встановлена розбіжність в кількості реалізованого цементу між даними щодо реалізації цементу, встановленими відповідачем в ході перевірки (2 950,128 тон), зазначеними в акті перевірки, та матеріалами справи в загальній кількості 754,90 тон.

Окрім того, в акті перевірки не зазначена сума реалізованого цементу за перевіряємий період, а зазначена лише загальна кількість тон цементу.

Також судом встановлено, що у ФОП ОСОБА_1 станом на 31.12.2013 була наявна дебіторська заборгованість з контрагентами-покупцями ТОВ «Укрторгбуд», ТОВ «Техелектро», ТОВ «Феропол», які не розрахувались за придбаний товар. Загальна сума заборгованості складає 164 401,14 грн., у тому числі ПДВ 27 400,20 грн. Тобто, виручка у грошовій формі за реалізований цемент не надійшла протягом 2013 року на загальну суму 137 000,94 грн. без ПДВ (том 3, а.с. 19).

Враховуючи вищезазначене, загальний оподатковуваний дохід від реалізації цементу, який підтверджений первинними документами, становить 1 827 779,76 грн. без ПДВ (сума від реалізації позивачем цементу 1 964 780,70 грн. без ПДВ сума дебіторської заборгованості 137 000,94 грн.).

Разом з тим, позивач в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік до рядка 02 «Сума загального оподаткованого доходу, отриманого від провадження господарської діяльності» зазначила 2 527 863,00 грн. (том 3, а.с. 66-70).

Суд зазначає, що в п. 2.2.1 акту перевірки зазначено, що перевіркою товарно-матеріальних цінностей за наданими первинними документами, у платника на кінець звітного періоду (31.12.2013) наявний залишок цементу - 617,513 тон, однак документального підтвердження на повернення даного залишку постачальникам в ході перевірки ФОП ОСОБА_1 не надавала (том 1, а.с. 18).

Суд наголошує, що позивачем було надано відповідь на запит відповідача від 10.11.2014 №6627/10/17-3, в якій ФОП ОСОБА_1 зазначила, що залишки ТМЦ станом на 01.01.2013 відсутні, а залишки ТМЦ станом на 31.12.2013 цемент ПЦ ІІ Б/Ш-400/25 в кількості 3,25 тон придбаний по ціні 892,00 грн. без ПДВ на загальну суму 2 899,00 грн. без ПДВ (том 3, а.с. 17).

На підставі вищевикладеного посадові особи відповідача під час перевірки дійшли висновку, що позивачем отримано дохід від реалізації цементу без вимоги компенсації, який не відображено у складі валового доходу за 2013 рік у загальній кількості 614,263 тон (617,513 тон 3,25 тон = 614,263 тон).

В подальшому відповідачем на підставі первинних документів позивача (податкових накладних за 2013 рік) було розраховано середню ціну постачання одиниці товару 1 тони цементу різної номенклатури та розраховано суму реалізації цементу без вимоги компенсації в загальному розмірі 559 601,40 грн. (том 1, а.с. 18 зворотній бік).

Таким чином суд зазначає, що посадовими особами Бориспільської ОДПІ визначено заниження обєкту оподаткування для нарахування податкових зобовязань по податку з доходів фізичних осіб, на підставі порівняння кількості та вартості придбаного цементу по податковим накладним у підприємств-постачальників та кількістю реалізованого товару (цементу) по податковим накладним протягом 2013 року, з урахуванням залишку такого товару на складі ФОП ОСОБА_1 станом на 31.12.2013. При цьому, була встановлена реалізація цементу як зазначено в акті - «без вимоги компенсації».

Суд зазначає, що Податковим кодексом України не визначено такого терміну як реалізація товару без вимоги компенсації, а тому враховуючи, що відповідачем не було надано жодних пояснень з цього приводу, суд приходить до висновку, що відповідачем під час проведення перевірки було встановлено реалізацію товару без належного оформлення документів бухгалтерського та податкового обліку.

Такі висновки акта перевірки базувались лише на тому, що як встановлено податковим органом за перевіряємий період ФОП ОСОБА_1 придбала цементу в загальній кількості 3 132,838 тон, а реалізувала цемент в загальній кількості 2 950,12 тон, при цьому у складі валового доходу відображено реалізацію лише 2 335,86 тон, а відповідно до довідки, наданої ФОП ОСОБА_1, залишки цементу складають лише 3,25 тони.

Тобто, на різницю реалізації цементу в 614,26 тон по середній ціні реалізації нараховані податкові зобовязання по податку з доходів фізичних осіб, без врахування надходження виручки за реалізований товар, як це передбачено п. 177.2. ст. 177 Податкового кодексу України, в якому зазначено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Суд наголошує, що наданими до суду первинними документами (податковими накладними) не підтверджується кількість реалізованого цементу, яка була встановлена відповідачем під час перевірки. Так, за даними перевірки позивачем реалізовано цементу в кількості 2 950,12 тон та не встановлено суми реалізації товару, в той час як за даними первинних документів (податкових накладних) підтверджена реалізація цементу лише в кількості 2 195,228 тон на загальну суму 1 964 780,70 грн.

В той же час, суд зазначає, що ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 не вела Книгу обліку доходів і витрат, а тому документально співставити доходи та витрати підприємця від здійснення операцій з придбання та реалізації цементу з первинними документами не представляється можливим.

Таким чином, враховуючи встановлений судом факт неповного аналізу відповідачем податкової звітності та первинних документів бухгалтерського обліку позивача, а саме не враховано надходження виручки за реалізований товар для визначення сукупного чистого доходу позивача за перевіряємий період, а дохід позивача від реалізації цементу розраховано на підставі середньої ціни, за якою позивачем було реалізовано товар у 2013 році без встановлення фактичного доходу від реалізації такого товару, окрім того, податковим органом неправильно визначена кількість реалізованого позивачем цементу, суд вважає, що висновки акту перевірки щодо порушення позивачем п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України та заниження обєкту оподаткування для нарахування податкових зобовязань по податку з доходів фізичних осіб в сумі 559 601,40 грн., а також заниження податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2013 рік на суму 92 858,44 грн. є необґрунтованими.

Також, у ході судового розгляду справи, з метою отримання додаткових доказів, які потребують спеціальних знань у справі, з урахуванням положень статті 81 Кодексу адміністративного судочинства України, судом було призначено судово-економічну експертизу документів, проведення якої доручено Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судової експертизи ім. засл. проф. ОСОБА_2.

На вирішення експерта поставлено, зокрема, перше питання: чи підтверджуються документально висновки акта №552/17-3/НОМЕР_1 від 05.12.2014 планової виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013?

У висновку судово-економічної експертизи №744, складеному 30.11.2015 старшим судовим експертом Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту ім. засл. проф. ОСОБА_2 ОСОБА_5, зазначено, що наданими на дослідження первинними документами (податковими накладними) в ході проведення експертизи не підтверджена кількість та вартість реалізованого цементу:

- за даними акту перевірки від 05.12.2014 реалізовано цементу в кількості 2 950,12 тон. без зазначення загальної суми реалізації;

- за даними експертизи реалізація цементу підтверджена згідно з наданими на дослідження первинними документами в кількості 2195,228 тон на загальну суму 1 964 780,70 грн. (том 4, а.с. 2-45).

У висновку судово-економічної експертизи по даному питанню встановлено, що обсязі наданих на дослідження документів, висновки акта №552/17-3/НОМЕР_1 від 05.12.2014 планової виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, зокрема, щодо донарахування податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі 92 858,44 грн. не підтверджуються (том 4, а.с. 12).

Суд приймає до уваги встановлені висновком судово-економічної експертизи обставини, як такі, що відповідають встановленим судом обставинам справи.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 22.12.2014 №, яким збільшено позивачу суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 139 287,66 грн., з яких за основним платежем 92 858,44 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 46 429,22 грн. є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Перевіряючи правомірність прийняття відповідачем вимоги від 05.12.2014 №Ф-37У про сплату боргу (недоїмки) на суму нарахованого єдиного внеску у розмірі 76 788,73 грн., суд зазначає таке.

Пунктом 4 статті 4 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове держане страхування» (далі Закон 2464-VI) платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ст. 7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Згідно з ч.11 ст. 8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Відповідно до звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013 рік вбачається, що протягом 2013 року ФОП ОСОБА_1 нараховувалась сума єдиного внеску за 2013 рік в розмірі єдиного внеску за січень-листопад 2013 року - 34,7%, грудень 2013 - 36,6% від суми чистого доходу (прибутку), яка заявлена в податковій декларації фізичної особи-підприємця: січень-листопад 1 147,00 грн., грудень 1 218,00 грн. Загальна сума нарахованого єдиного внеску за 2013 рік становила 4 823,90 грн. (том 3, а.с. 55-56).

Суд зазначає, що в акті перевірки не виявлено порушень стосовно правомірності застосування відповідних ставок нарахованого внеску та його загального розміру.

В акті перевірки зазначено, що загальна сума доплати внеску за 2013 рік за результатами перевірки становить 76 788,73 грн., так як перевіркою встановлено заниження доходу ФОП ОСОБА_1 на суму 559 601,40 грн.

Разом з тим, судом було встановлено, що висновки відповідача щодо порушення позивачем п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України та заниження обєкту оподаткування в сумі 559 601,40 грн. та недоплати податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2013 рік на суму 92 858,44 грн. є необґрунтованими, звідси випливає, що висновки акту перевірки щодо донарахування єдиного соціального внеску в сумі 76 788,73 грн. є необґрунтованими з тих самих підстав.

У висновку судово-економічної експертизи від 30.11.2015 №744 вказано, що в обсязі наданих на дослідження документів, висновки акта №552/17-3/НОМЕР_1 від 05.12.2014 планової виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, зокрема, щодо донарахування єдиного соціального внеску в сумі 76 788,73 грн. документально не підтверджуються (том 4, а.с. 12).

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що вимога Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 05.12.2014 №Ф-37У про сплату боргу (недоїмки) на суму нарахованого єдиного внеску у розмірі 76 788,73 грн., є протиправною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що у звязку з тим, що вимога від 05.12.2014 №Ф-37У про сплату боргу (недоїмки) на суму нарахованого єдиного внеску у розмірі 76 788,73 грн. визнана судом протиправною та скасована, рішення Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про застосування штрафних фінансових санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 22.12.2014 №, яким до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 3 839,44 грн., також є протиправним та підлягає скасуванню з тих самих підстав.

З приводу позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування частково податкового повідомлення-рішення від 22.12.2014 №, яким збільшено суму грошового зобовязання позивача з податку на додану вартість на 212 581,50 грн., у тому числі 141 721,00 грн. основного платежу та 70 860,50 грн. штрафних санкцій, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (в тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п. 201.6 ст. 201 ПК України).

Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу (п. 201.8 ст. 201 ПК України).

Податкова накладна видається платником податку, якій здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

До обов'язкових реквізитів податкової накладної, перелік яких закріплений в підпункті 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, законодавець відносить:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Суд зазначає, що відповідач дійшов висновку щодо порушення позивачем п. 188.1 ст. 188, п. 198.6 ст. 198 ПК України у звязку тим, що під час проведення перевірки було встановлено заниження обєкта оподаткування для нарахування податкових зобовязань по податку з доходів фізичних осіб за 2013 рік в сумі 559 601,40 грн. за рахунок реалізації цементу.

Зокрема, в пункті 2.5.1 акту перевірки зазначено, що перевіркою встановлено заниження задекларованого показника з ПДВ на загальну суму 111 920,00 грн., в тому числі за грудень 2013 року 111 920,00 грн., ФОП ОСОБА_1 порушено п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, дане порушення викладене в розділі «валові доходи» (том 1, а.с. 21 зворотній бік).

Судом встановлено, що виявлене перевіркою заниження податкових зобовязань виникло за рахунок того, що при проведенні перевірки посадовими особами відповідача було встановлено заниження обєкта оподаткування для нарахування податкових зобовязань по податку з доходів фізичних осіб за 2013 рік в сумі 559 601,40 грн. за рахунок реалізації цементу.

Тобто, заниження податкових зобовязань, на думку податкового органу, виникло за рахунок реалізації цементу на суму 559 601,40 грн. без врахування ПДВ за ставкою 20%, та не віднесення в подальшому цього показника до складу податкових зобовязань за 2013 рік.

Як було зазначено вище, судом було встановлено безпідставність висновків відповідача щодо порушення позивачем п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України та заниження обєкту оподаткування для нарахування податкових зобовязань по податку з доходів фізичних осіб в сумі 559 601,40 грн. та заниження податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2013 рік на суму 92 858,44 грн., а тому відповідно висновки відповідача щодо заниження податкових зобовязань з податку на додану вартість ФОП ОСОБА_1 за 2013 рік на суму 111 920,00 грн. є безпідставними та документально не підтверджуються з тих самих підстав.

Стосовно зазначеного в акті перевірки твердження щодо завищення позивачем суми податкового кредиту з податку на додану вартість в загальній сумі 26 670,00 грн. в період з лютого по грудень 2013 року (том 1, а.с. 22 зворотній бік), суд зазначає наступне.

Як вбачається з акта перевірки, завищення суми податкового кредиту з податку на додану вартість за період з жовтня 2013 року по грудень 2013 року відбулось за рахунок того, що відповідні суми податкового кредиту не були підтверджені наданими до перевірки податковими накладними.

Так, відповідач дійшов висновку про завищення податкового кредиту на суму ПДВ у розмірі 9 282,00 грн. за жовтень 2013 року у звязку з включенням до податкового кредиту суми ПДВ по фінансово-господарським відносинам з постачальником ТОВ «Союз Регіон», яку не підтверджено податковою накладною, включеною до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за жовтень 2013 року (дата отримання податкової накладної 10.06.2013, дата складання податкової накладної 11.06.2013, порядковий номер 103, загальна сума 55 692,80 грн., в тому числі вартість без ПДВ 46 410,67 грн., сума ПДВ 9 282,13 грн.).

Також, встановлено завищення у податковій декларації з ПДВ за листопад 2013 року податкового кредиту на суму ПДВ у розмірі 4 788,00 грн. у звязку з включенням до податкового кредиту суми ПДВ по фінансово-господарським відносинам з постачальником ТОВ «Союз Регіон», яку не підтверджено податковою накладною, включеною до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за листопад 2013 року (дата отримання податкової накладної 16.09.2013, дата складання податкової накладної 16.09.2013, порядковий номер 181, загальна сума 28 729,06 грн., в тому числі вартість без ПДВ 23 940,88 грн., сума ПДВ 4 788,18 грн.).

При цьому, завищення суми податкового кредиту з податку на додану вартість за період з лютого 2013 року по червень 2013 року на загальну суму 171,02 грн. відбулось у звязку з тим, що при опрацюванні розшифровок податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів Бориспільською ОДПІ з системи обробки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів було отримано інформацію по фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 щодо того, що податковий кредит більший податкового зобовязання контрагента (том 1, а.с. 23).

Суд зазначає, що позивачем було надано до суду податкову накладну від 10.06.2013 №103, виписану постачальником ТОВ «Союз Регіон» на адресу ФОП ОСОБА_1, яка включена до складу податкового кредиту за жовтень 2013 року на загальну суму 59 704,27 грн., в тому числі ПДВ 9 950,71 грн. та податкову накладну від 16.09.2013 №181, виписану постачальником ТОВ «Союз Регіон» на адресу ФОП ОСОБА_1, яка включена до складу податкового кредиту за листопад 2013 року на загальну суму 75 139,73 грн., в тому числі ПДВ 12 523,29 грн. (том 9, а.с.34, 20).

В той же час, позивачем не було надано до суду податкових накладних, по яким перевіркою встановлено завищення податкового кредиту за листопад 2013 року та за грудень 2013, а саме: від 29.11.2013 №168 на загальну суму 7 464,95 грн., в тому числі ПДВ 1 244,18 грн., виписану постачальником ТОВ «Союз Регіон»; від 04.12.2013 №41 на загальну суму 28 115,86 грн., в тому числі ПДВ 4 685,99 грн., виписану постачальником ТОВ «Союз Регіон»; від 03.03.2013 №11 на загальну сума 39 000,00 грн., в тому числі ПДВ 6 500,00 грн., виписану постачальником ТОВ «Союз Регіон».

Таким чином суд зазначає, що позивачем не було надано до суду жодних доказів на підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту 12 430,00 грн. за листопад та грудень 2013 року на підставі податкових накладних - від 29.11.2013 №168, від 04.12.2013 №41 та від 03.03.2013 №11.

В висновку судово-економічної експертизи від 30.11.2015 №744 вказано, що в обсязі наданих на дослідження документів, висновки акта № 552/17-3/НОМЕР_1 від 05.12.2014 планової виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 щодо заниження податку на додану вартість підтверджуються документально частково, в сумі 12 430,00 грн.

Тобто, висновок акту перевірки щодо заниження нарахування податку на додану вартість ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 підтверджується документально частково, а саме в сумі визначення основного платежу в розмірі 12 430,00 грн.

Відповідно до п. 123.1. ст. 123 ПК України (в редакції, чинній на момент прийняття податкового-повідомлення рішення 22.12.2014) у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Під час дослідження податкового повідомлення-рішення від 22.12.2014 № судом встановлено, що до позивача був застосований штраф у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 22.12.2014 №, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 212 581,50 грн., з яких сума за основним платежем 141 721,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 70 860,50 грн., є правомірним лише в частині визначення грошового зобовязання з ПДВ за основним платежем на загальну суму 12 430,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкцій 6 215,00 грн. (12 430,00 грн. х 50%).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.12.2014 № в частині збільшення позивачу податку на додану вартість на загальну суму 193 936,50 грн., з яких сума за основним платежем 129 291,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 64 645,50 грн., підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, доказів, які б спростовували доводи позивача не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 487,20 грн. згідно квитанції №N01D635341 від 19.01.2015, оригінал якої знаходиться в матеріалах адміністративної справи (т.1, а.с.2).

Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 487,20 грн. підлягають стягненню з Бориспільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, відповідно до положень статті 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області № від 22.12.2014, вимогу про сплату боргу (недоїмки) Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 05.12.2014 №ф-37У, рішення Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 22.12.2014 №, податкове повідомлення-рішення Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 22.12.2014 № в частині збільшення податкового зобовязання з податку на додану вартість на суму 193 936,50 грн., з яких 129 291,00 грн. за основним платежем та 64 645,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

3. Стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місцезнаходження 08322, АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Бориспільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (ідентифікаційний код 39466731, місцезнаходження 08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Котляревського, 2).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.