Справа № 810/857/17
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року № 810/857/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросервіс" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій,

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросервіс" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій у сумі 18449,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач всупереч вимогам пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, не сплачує фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які працювали на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 за період з вересня 2015 року по січень 2017 року у розмірі 18449,55 грн.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що він не отримував розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, у зв'язку з чим у нього не було можливості оскаржити їх у встановленому порядку. Також відповідач зазначив, що позивач завищує розмір відшкодування витрат на доставку пенсії ОСОБА_1, оскільки згідно довідки від 06.09.2011 №4450/2 позивач підтвердив частку плати ТОВ "Електросервіс" у розмірі 5,83 %, про що також встановлено судовим рішенням у справі №810/3756/13-а.

У судове засідання представники сторін не з'явились.

Натомість, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Електросервіс" як платник страхових внесків перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області, а отже є страхувальником у розумінні положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Як вбачається з матеріалів справи, у період з вересня 2015 року по січень 2017 року включно витрати Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1 працівникам відповідача, становили 18452,55 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників).

Зокрема, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1 працівникам відповідача, становили:

ОСОБА_2 за період з вересня 2015 року по січень 2016 року та з липня 2016 року по січень 2017 року - 9545,45 грн.;

ОСОБА_1 за період з вересня 2015 року по січень 2017 року - 5100,04 грн.;

ОСОБА_3 за період з вересня 2015 року по листопад 2015 року та з перерахунком за 2015 рік - 2487,76 грн.;

ОСОБА_4 за період з вересня 2015 року по грудень 2016 року - 1319,30 грн.

Отже, сума заборгованості відповідача з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій становить 18452,55 грн.

Відповідачем відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно списку № 1 у строки, встановлені законодавством, не здійснено, а тому позивач просить стягнути суму заборгованості з відповідача у судовому порядку.

Надаючи правову оцінки відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зокрема, принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками тощо визначаються Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон України від 09.07.2003 №1058-ІV).

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV, страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески, згідно зі статтею першою вказаного Закону - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Приписами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058-IV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи за списком № 1 визначено, зокрема, статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон України від 05.11.1991 №1788-XII).

Так, згідно підпункту "а" частини першої статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII, мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Підтвердженням спеціального трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 є відповідний запис у трудовій книжці працівника або уточнююча довідка підприємства, надання яких визначено пунктами 3, 20, 23 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України від 09.07.2003 №1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України від 05.11.1991 №1788-XII.

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відтак, якщо пенсіонерам призначено пенсію за пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", то фактичні витрати на виплату і доставку пільгової пенсії покриваються підприємствами, робота на яких дає право на зазначену пенсію.

Згідно абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV, підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Так, зазначеною нормою прямо визначено обов'язок відповідача щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 1 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV, страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, грошові кошти, які сплачуються суб'єктами господарювання на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII, є страховими внесками у розумінні Закону України №1058-IV, а тому відповідач відповідно до цього Закону зобов'язаний відшкодовувати їх Пенсійному фонду України.

Порядок відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (надалі - Інструкція).

Пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства (пункт 6.8 розділу 6 Інструкції).

Відповідно до п. 6.7 розділу 6 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Таким чином, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Як свідчать наявні матеріали справи, відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а" статті 13 Закону України №1788-XII, загальний розмір фактичних витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем за період з вересня 2015 року по січень 2017 року становить 18452,55 грн.

Водночас, суд погоджується із запереченнями відповідача, що позивач завищує розмір відшкодування витрат на доставку пенсії ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Як вбачається з розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до вказаних розрахунків включено особу, зокрема, ОСОБА_1, загальна сума витрат якого становить 5100,04 грн., а саме:

- в період з вересня 2015 року по грудень 2015 року сума витрат щомісячно становить 281,00 грн.;

- в період з січня 2016 року по квітень 2016 року сума витрат щомісячно становить 289,76 грн.;

- в січні 2016 року здійснено перерахунок витрат за 2015 рік в сумі 71,37 грн.;

- в період з травня 2016 року по січень 2017 року сума витрат щомісячно становить 305,07 грн.

З матеріалів справи вбачається, що суми витрат по зазначеній особі включені позивачем за період з вересня 2015 року по січень 2017 року, з урахуванням перерахунку витрат за 2015 рік в сумі 71,37 грн.

Проте, судом встановлено, що стаж роботи ОСОБА_1 не відповідає стажу, зазначеному у розрахунках позивача, оскільки зазначена особа працювала у відповідача 7 місяців, однак, у розрахунках позивача містяться відомості про стаж роботи на підприємстві протягом 10 місяців.

Вказані обставини підтверджуються довідкою від 06.09.2011 №4450/2, виданою Управлінням Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області, копія якої міститься у матеріалах справи, де вказувалось, що стаж роботи на підприємстві відповідача у даного громадянина становить 7 місяців.

При цьому позивачем не зазначено з яких підстав по громадянину ОСОБА_1 у розрахунках за 2015 - 2017 роки стаж роботи вже визначений у розмірі 10 місяців.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 №831 з 1 січня 2012 року по 1 січня 2015 року особам, які постійно працюють або виконують службові обов'язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Однак, вказаний стаж роботи впливає на визначення розміру пенсії, яка виплачується особі, і не повинен брати участь у розрахунку при визначенні місячного розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Відтак, частка плати даного підприємства щодо ОСОБА_1, враховуючи вищезазначені формули (додаток 7 до пункту 6.4 Інструкції № 21-1), становить 7 х 100% / 12% = 5, 83%.

Визначення місячного розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, відповідно до формули, зазначеної в стовпці 18 вказаного додатку, має складатися наступним чином:

- у період з вересня 2015 року по грудень 2015 року: (3373,31 грн. + 0,00 грн.) х 100 % х 5,83 % = 196,66 грн.;

- у період з січня 2016 року по січень 2017 року: (3478,51 грн. + 0,00 грн.) х 100 % х 5,83 % = 202,80 грн.

Таким чином, сума витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах громадянину ОСОБА_1, що підлягає стягненню з відповідача за період з вересня 2015 року по січень 2017 року, становить 3423,04 грн. ((196,66 грн. х 4 місяці = 786,64 грн.) + (202,80 грн. х 13 місяців = 2636,40 грн.)).

Крім того суд наголошує, що вказані обставини вже було досліджено під час судового розгляду справи за позовом Управління пенсійного фонду України у м. Славутич Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросервіс" про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за березень-червень 2013 року у сумі 7040,12 грн. За результатами судового розгляду Київським окружним адміністративним судом прийнято постанову від 07.08.2013 у справі №810/3756/13а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2013, якою адміністративний позов задоволено частково. При цьому, рішенням відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах громадянину ОСОБА_1, що розрахована із урахуванням 10-ти місячного стажу роботи.

Крім того, даною постановою встановлено частка плати даного підприємства стосовно пенсіонера ОСОБА_1 - 5,83%.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі викладеного судом встановлено, що у відповідача наявна заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №1, у розмірі 16775,55 грн. (9545,45 грн. + 2487,76 грн. + 1319,30 грн. + 3423,04 грн.).

Стосовно твердження відповідача, що він не отримував розрахунки фактичних витрат, а тому не зміг оскаржити їх у встановленому порядку, то суд не погоджується з такими доводами, оскільки в матеріалах справи наявні докази, а саме рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, з яких вбачається, що дані розрахунки отримано уповноваженою особою підприємства.

Щодо громадян ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, суд зауважує, що по вказаним особам відповідач не надав доказів неправомірності обчислення місячного розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Склад витрат та факт їх понесення Управлінням Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи.

Доказів щодо неправомірності визначення або нарахування позивачем розміру та складу фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у розмірі 16775,55 грн., призначених за списком №1, суду не надано.

Відповідно до частини дванадцятої статті 20 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника і мають пріоритет перед всіма іншими зобов'язаннями, у тому числі із сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Абзацом 8 пункту 3 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено право органів Пенсійного фонду звертатись до суду з позовами про стягнення недоїмки.

Відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості. В силу положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості відповідачем у встановлені законодавством строки не сплачено, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що знаходяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у частині стягнення з відповідача 16775,55 гривень.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 128, 136, 157 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросервіс" () на користь Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області () заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій за період з вересня 2015 року по січень 2017 року в сумі 16775 (шістнадцять тисяч сімсот сімдесят п'ять) грн. 55 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.