Справа № 813/1357/17
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року № 813/1357/17

о 10 год. 39 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним

позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕТРУС», представники ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
до Головного управління ДФС у Львівській області, представник не прибув
про визнання протиправним і скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Петрус» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС України у Львівській області у якому просило визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не згідний із висновками відповідача викладеними в акті перевірки, на підставі яких прийняті спірні рішення. Позивач зазначає, що підставою для винесення спірних рішень було твердження відповідача про те, що господарські операції позивача з контрагентом ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» не мали реального характеру.

Позивач не згідний з висновками відповідача з огляду на наступне.

Між позивачем та ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» був укладений договір поставки від 01.02.2016 року №12/ААС згідно якого ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» зобов'язується передати, а позивач прийняти і оплатити продукцію, вказану у Специфікаціях.

Згідно специфікації №10 ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» зобов'язується передати, а позивач прийняти гусениці 675-35-Сб123 в кількості 5 шт., компресор АК-150МКВ з помпою в кількості 2 шт., насос ТНВД в кількості 3 шт., насос ТДА 765-38сб181 в кількості 9 шт., каток 765- 34Сб1 в кількості 24 шт., плунжерний шприц-прес 155.28.670сб в кількості 30 шт., гусеницю 765-35- Сб1 в кількості 1 шт.

Визначені договором від 01.02.2016 р. №12/ААС товарно-матеріальні цінності, а саме: гусениці 675-35-Сб123 в кількості 5 шт., гусениця 765-35-Сб1 в кількості 1 шт. були отримані позивачем на підставі видаткової накладної від 31.08.2016 р. №17.

В серпні 2016 року сплачений податок на додану вартість у зв'язку з отриманням товарно-матеріальних цінностей в сумі 336300,00 грн. позивачем віднесено до податкового кредиту на підставі отриманих від ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» податкових накладних від 31.08.2016 р. №1 на суму 1008900,00 грн., в т.ч. ПДВ-168150,00 грн., від 31.08.2016 р. №2 на суму 840750,00 грн., в т.ч. ПДВ- 140125,00 грн., від 31.08.2016 р. №3 на суму 168150,00 грн., в т.ч. ПДВ-28025,00 грн.

ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» зареєструвало податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних 13.09.2016 р., 14.09.2016 р., 15.09.2016 р.

Оплату за отримані товарно-матеріальні цінності позивач здійснив шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» платіжними дорученнями від 14.11.2016 р. №1578 на суму 370000,00 грн., від 14.11.2016 р. №1579 на суму 960000,00 грн., від 12.12.2016 р. №1621 на суму 448000,00 грн., від 28.12.2016 р. №1653 на суму 375000,00 грн., від 28.12.2016 р. №1654 на суму 475000,00 грн.

Отримані від ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» товарно-матеріальні цінності - гусениці 675-35- Сб123 в кількості 5 шт., гусениця 765-35-Сб1 в кількості 1 шт. позивач продав Державному підприємству «Житомирський бронетанковий завод» відповідно до договору поставки №74 від 15.02.2016 року.

Позивачем були надані всі первинні документи у спірних правовідносинах, які підтверджують придбання товару, та які були оформлені в результаті фактичного здійснення господарських операцій за вищевказаним договором.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали суду додаткові пояснення та письмові докази, просили суд позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у запереченні на позовну заяву, у якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю з підстав, що при дослідженні взаємовідносин ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» з позивачем, перевіркою встановлено, що видаткова накладна, якою задокументовано придбання ТМЦ, зі сторони Постачальника ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» підписано директором ОСОБА_5, зі сторони Покупця ТОВ «Петрус» підписано особою, яку не ідентифіковано (не зазначено прізвище, імя по батькові, чи ініціалів), тобто, дані видаткової накладної не містять даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім цього, у вищезгаданій видатковій накладній не зазначено посади осіб зі сторони ТОВ «Петрус» відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

До перевірки не надано документу, який б надавав повноваження на здійснення господарської операції будь-якій особі в інтересах ТОВ «Петрус» на отримання такою особою товарів зазначених у вищевказаній видатковій накладній.

Не надано до перевірки і жодного документу, який б підтверджував ким саме здійснювалось приймання товару як по кількості так і по якості, що задокументований як придбаний у ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс».

ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» зобовязувався надати ТОВ «Петрус» завірені собою копії сертифікату якості на продукцію (п.10.1 Договору). Проте, до перевірки ТОВ «Петрус» не представлено документів що засвідчують якість задокументованого товару в тому числі завірених ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» копій сертифікатів якості на продукцію.

До перевірки не надано жодного документу яким засвідчувалось, що при отриманні гусениць у ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» на них було клеймо заводу виробника Республіки Чехія, про наявність такого клейма та те, що виробником гусениць є Чеська Республіка не згадано у жодному документі підписаному ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс», не вказано і назви такого заводу виробника.

ТОВ «Петрус» не надано документів, які б підтверджували фактичне походження гусениць марки 675-35 Сб123 та марки 765-35-Сб1, його виробника, оскільки не надано до перевірки ні сертифікатів відповідності, ні декларації про відповідність, виданої виробником продукції.

У своєму листі від 20.12.2016р. №83, директор ТОВ «Петрус» дав пояснення, що «навантаження гусениць, зазначених у накладній від 31 серпня 2016р. відбувалось за адресою м. Київ, вул. Миколи Василенка №1.

Згідно наявної податкової інформації встановлено, що за адресою м. Київ, вул. Миколи Василенка №1, зареєстровано ряд підприємств, в тому числі і Державне підприємство «Київський автомобільний ремонтний завод» (В/Ч A-1014), яке спеціалізовувалось саме на капітальному ремонті гусеничних бойових машин, в той час, як місцезнаходження ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» зовсім інша адреса (м. Київ, вул. Голосіївська буд.9, офіс 24).

До перевірки надано також наказ № 14 від 30.08.2016 «Направити у відрядження» згідно якого ОСОБА_6 направлено у відрядження за маршрутом: м. Житомир ДП ЖБТЗ з метою перевезення автотехніки.

Отже, згідно представленого до перевірки наказу на відрядження, відряження водія здійснювалось лише до м.Житомира, відповідно, до м. Києва його ніхто не відряджав.

На письмову вимогу Дрогобицької ОДПІ від 14.12.2016р. №8267/13-09-14-10, платником не надано пояснення яким чином комерційний директор ТОВ «Петрус» ОСОБА_7 здійснив передачу гусениць водієві ОСОБА_6 у м.Києві, в той час, як такий товар повинен передаватись представником продавця ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» та до перевірки не представлено документів на відрядження до м. Києва комерційного директра ТОВ «Петрус» ОСОБА_7, зокрема не надано наказ на його відрядження, довіреності на отримання вантажу, до того ж у журналі реєстрації довіреностей та журналі реєстрації наказів не зазначено таких відомостей.

До перевірки не представлено документів, які б підтверджували яка саме фізична особа отримувала товар зі сторони ТОВ «Петрус», хто із фізичних осіб його передавала зі сторони ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс», як саме, здійснювалось транспортування товару до ТОВ «Петрус», тобто, не встановлено шлях руху товару від ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» до ТОВ «Петрус», в той час як підтверджується лише передача та рух товару від ТОВ «Петрус» до ДП «Житомирський бронетанковий завод».

При дослідженні взаємовідносин ТОВ «Петрус» з ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» не встановлено перерахування грошових коштів ТзОВ «Петрус» на користь ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» за гусениці, зазначені у видатковій накладній від 31.08.2016р. №17, зокрема станом на 01.08.2016р. по рах.631 числиться кредиторська заборгованість ТОВ «Петрус» перед контрагентом ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» у сумі 3836629,90 грн., а станом на 31.08.2016р. кредиторська заборгованість у сумі 5854429,90 грн. Також, станом на момент проведення перевірки ТОВ «Петрус» не представлено документів на перерахування коштів ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» за гусениці, задокументовані у видатковій накладні від 31.08.2016року №17.

Проведеним аналізом наявної податкової інформації, в тому числі і даних з Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» документувало придбання гусениці 675-35-Сб123 у кількості 1 шт. та гусениці 765-35-Сб1 у кількості 1 шт. (податкова накладна від 31.08.2016 №126 на суму ПДВ 104000 грн.) в ТОВ «Фінанс Центр» яке в свою чергу не документувало придбання даного товару у жодного субєкта господарювання.

ТОВ «Фінанс Центр» у серпні 2016 року придбавало продукти харчування та побутову техніку, тобто не задокументувало отримання товару, чи сировини з якої можна виготовити товар, що в подальшому було задекларовано як реалізований на ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс».

ТОВ «Фінанс Центр» зареєстровано Києво-Святошинською ОДПІ 06.06.2016 року. За результатами аналізу поданої податкової звітності, встановлено, що ТОВ «Фінанс Центр» звіти про виплату заробітної плати та нарахування єдиного соціального внеску не подавало, тим самим відсутня будь-яка інформація про кількість працівників даного платника, а також відсутня інформація щодо наявності основних фондів.

Аналогічно, проведеним аналізом наявної податкової інформації, в тому числі і даних з Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» документувало придбання гусениці 675-35-Сб123 у кількості 4 шт. (податкова накладна від 31.08.2016 №366 на суму ПДВ 221600 грн.) в ТОВ «АПЕКСТРЕЙД ЛТД» яке в свою чергу не документувало придбання даного товару у жодного субєкта господарювання.

ТОВ «АПЕКСТРЕЙД ЛТД» у серпні 2016 року придбало транспортні послуги, тобто не задокументувало отримання товару, чи сировини з якої можна виготовити товар, що в подальшому було задекларовано як реалізований на ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс».

ТОВ «АПЕКСТРЕЙД ЛТД» зареєстровано Бориспільським відділенням Броварської ОДПI 25.11.2015. За результатами аналізу даних податкової звітності встановлено, що у штаті підприємства числиться 1 працівник та основні фонди відсутні.

ТОВ «Фінанс Центр» та ТОВ «Апекстрейд ЛТД» здійснили нереальне постачання вищевказаного товару, тобто, здійснили фіктивне введення в обіг даного товару, оскілький, такий товар жодним субєктом господарювання згідно наявної податкової інформації не постачався та ТОВ «Фінанс Центр», ТОВ «Апекстрейд ЛТД» самостійно не могли виготовити такий товар воєнного призначення.

Згідно наданих до перевірки документів не встановлено реального джерела походження (виробництва) гусениць 675-35-Сб123 у кількості 5 шт. та гусениці 765-35-Сб1 у кількості 1 шт по причині відсутності факту (джерела) їхнього законного введення в обіг, а відтак його наступного постачання (продажу) на користь ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс», ТОВ «Петрус».

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, надав суду додаткові пояснення та письмові докази, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

22.12.2016 року Дрогобицькою ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка діяльності ТОВ «Петрус», дотримання вимог податкового законодавства по операціях щодо придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Агро авто сервіс» за серпень 2016 року та використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності вказаного платника податків.

За результатами проведеної перевірки складено акт № 366/14-00/20774287

Проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем:

1. п. 198.1., п. 198.2., п.198.3. ст. 198 ПК України, в результаті чого встановлено заниження суми відємного значення, що зараховується у зменшення податкового боргу з ПДВ на загальну суму 186916 грн., в тому числі за серпень 2016 року на 169854 грн., за листопад 2016 року на 17062 грн.; заниження суми ПДВ, що підлягає сплаті до державного бюджету на 147045 грн., в тому числі за серпень 2016 року на суму 3912 грн., за вересень 2016 року на 119732 грн., за листопад 2016 року на 23401 грн.; завищенню відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 2339 грн., в тому числі за листопад 2016 року на 2339 грн.

2. Не підтверджено реальність здійснення операцій ТОВ «Петрус» з ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» за серпень 2016 року.

21.03.2017 року згідно вказаного акта перевірки ГУ ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення рішення за №8, яким позивачу визначено грошове зобовязання по податку на додану вартість в розмірі 183806,00 грн., в тому числі за основним платежем 147045,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 36761,00 грн., та податкове повідомлення рішення №, яким позивачу зменшено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду з ПДВ в розмірі 2339 грн., зменшено суму відємного значення, яку зараховано у зменшення суми податкового боргу з ПДВ в розмірі 186916 грн., нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 46729 грн.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 року із змінами і доповненнями, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.2. ст. 198 цього ж Кодексу, Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно п. 198.3. ст. 198 цього ж Кодексу, Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 2 ст. 3 цього ж Закону, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ч. 1 ст. 9 цього ж Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Стаття 161 КАС України встановлює, що суд крім іншого повинен перевірити кожну обставину, що входить до підстав позову або підстав заперечення, і з'ясувати, якими саме доказами кожна з них підтверджується або спростовується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього ж Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Судом не враховуються обґрунтування позовних вимог позивача, оскільки:

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Щодо договору поставки №12/ААС від 01.02.2016 року, підписаного між ТОВ «Петрус», як покупцем та ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс», як постачальником, судом встановлено, що згідно п. 1.1. цього ж договору, постачальник зобовязується передати, покупець прийняти й оплатити продукцію, вказану у специфікаціях, надалі «Продукція», на умовах, передбачених цим же договором.

Суд зазначає, що будь-який договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Досягнення згоди з істотних умов договору жодним чином не обмежує волі сторін в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Враховуючи військову специфіку спірної господарської операції товару

Безпредметні, на думку суду, договори з недолугими зобовязаннями сторін, які мають удавані наслідки лише для самих сторін таких договорів, жодним чином не підтверджують реальність здійснення господарських операцій, оскільки такі підписуються сторонами з метою одержання податкової вигоди та не мають правових наслідків для платника податків, і за своєю суттю не узгоджуються із конституційним принципом, відповідно до якого кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Факт декларування позивачем вказаних правовідносин сторонами по справі не заперечується, однак саме лише декларування без здійснення господарських операцій не може бути підставою для зменшення податкових зобовязань та формування податкового кредиту.

З аналізу діяльності ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» встановлено:

ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» документувало придбання гусениці 675-35-Сб123 у кількості 1 шт. та гусениці 765-35-Сб1 у кількості 1 шт. (податкова накладна від 31.08.2016 №126 на суму ПДВ 104000 грн.) в ТОВ «Фінанс Центр», яке в свою чергу не документувало придбання вказаного товару у жодного субєкта господарювання.

ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» документувало придбання гусениці 675-35-Сб123 у кількості 4 шт. (податкова накладна від 31.08.2016 №366 на суму ПДВ 221600 грн.) в ТОВ «АПЕКСТРЕЙД ЛТД», яке в свою чергу не документувало придбання даного товару у жодного субєкта господарювання.

Судом не враховуються докази надані позивачем в обґрунтування позовних вимог, оскільки такі не містять всіх обовязкових реквізитів та в сукупності не підтверджують реальність здійснення позивачем господарських операцій. Епізодичні первині документи, як підтвердження здійснення позивачем господарських операцій судом також не враховуються, так як реальність господарської операції має бути підтверджена певними доказами (документами) послідовність та порядок складання яких визначено законодавством. Лише за наявності всіх необхідних для певної господарської операції документів, алгоритм яких визначений законом та погоджений сторонами, судом може бути надана оцінка їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу зокрема, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності щодо реальності господарської операції.

Докази надані позивачем жодним чином не підтверджують факти реальності спірних господарських операцій, по яких податковим органом правомірно встановлено порушення податкового законодавства.

Відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, а не та, зміст якої лише відображений на первинних документах, відповідно тоді така господарська операція, яка фактично відбулась і створює відповідні податкові наслідки для платника шляхом формування ним складу податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування інших підприємств. Тому господарська операція, яка фактично не відбулась, не спрямована на реальне настання правових наслідків, а спрямована лише на формування платником податкового кредиту у звязку із відображенням її змісту у первинних документах.

З цих же підстав судом враховуються заперечення відповідача про порушення позивачем норм податкового законодавства зазначеного у висновках акту перевірки позивача та правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки відповідачем підтверджено правомірність спірних рішень, тим що:

Згідно п. 201.1. ст. 201 ПК України, в редакції чинній на дату складання податкових накладних, в податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

- і) код товару згідно УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

У податкових накладних, копії яких є у справі, від 31.08.2016 №17, від 31.08.2016 №3, від 31.08.2016 №2, від 31.08.2016 №1, код товару відсутній.

У специфікації №10 вказана загальна сума 3520934,40 грн., в тому числі податок на додану вартість 586 822,40 грн., однак у ній відсутня дата її складання, підписання.

Видаткова накладна №17 від 31.08.2016 про придбання ТМЦ у ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» підписано особою, яку не ідентифіковано (не зазначено прізвище, імя по батькові, чи ініціалів, посади чи повноважень на підписання).

В справі відсутні докази, ким та на підставі чого здійснювалось приймання товару, як по кількості так і по якості, що задокументований як придбаний у ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс».

Згідно вказаного вище договору ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» зобовязувався надати ТОВ«Петрус» завірені копії сертифікату якості на продукцію (п.10.1 Договору), однак позивачем не надано вказаних документів.

Згідно п.2.2. вищевказаного договору, продукція яка є предметом поставки позивачу нова, однак позивачем не надано жодного документу, який би це підтверджував.

Також позивачем не надано жодного документу, який би підтверджував ким та коли вироблений товар, а саме не надано відповідні документи (сертифікати якості, паспорти відповідності), які б підтверджували, що виробником гусениць, які задокументовані як придбані у ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» є саме Республіка Чехія.

На думку суду неможливим є виконання сторонами п.2.3. вищевказаного договору, оскільки враховуючи військове признання товару, яким чином мало б відбуватись підтвердження ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» якості, комплектації, пакування й маркування товару у відповідності до ТУ, ГОСТ, коли виробник гусениць є Республіка Чехія, в якій не діють ТУ і ГОСТ України.

Позивачем надано копію наказу № 14 від 30.08.2016 «направити у відрядження» згідно якого ОСОБА_6 направлено у відрядження за маршрутом: м.Житомир ДП ЖБТЗ з метою перевезення автотехніки, відповідно відряження водія здійснювалось лише до м. Житомира, а доказів відрядження до м. Києва його позивач не надав.

У наявній товарно-трансопртій накладній не зазначено, хто передава вантаж зі сторони ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс», а зазначено, лише хто передавав вантаж зі сторони ТОВ «Петрус», відповідно вказана накладна не підтверджує факт передачі гусениць з ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» до ТОВ «Петрус» та і факту їх руху з м. Києва до смт. Новогуйвинське, Житомирської області, а лише підтверджує передачу гусениць від ТОВ «Петрус» до ДП «Житомирський бронетанковий завод».

Судом також не враховуються докази надані позивачем щодо реалізації гусениць ДП «Житомирський бронетанковий завод», оскільки така операція не була предметом перевірки позивача і відповідно не стосується спірних рішень відповідача. Крім цього, документи щодо правовідносин позивача із ДП «Житомирський бронетанковий завод», жодним чином не підтверджує реальність спірних правовідносин позивача і ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс».

З врахування вказаного судом враховуються висновки відповідача про не можливість реального здійснення ТОВ «Петрус» спірних господарських операцій з ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс», з урахуванням обставин, часу (руху товару), джерела законного введення в обіг товару, місця знаходження такого товару тощо.

Фактичне не здійснення ТОВ «ОСОБА_4 Сервіс» підприємницької діяльності саме в період операцій з ТОВ «Петрус», відсутність у вказаного субєкта господарювання фізичних, технічних та технологічних можливостей для вчинення дій, що становлять зміст господарських операцій з ТОВ «Петрус».

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобовязані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем зроблено не було.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги ТОВ «Петрус» по даній справі, задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України, судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 17.07.2017 року.

Суддя Гавдик З.В.