Справа № П/811/217/17
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/811/217/17

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2017 року

справа № П/811/217/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Семененка Я.В. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2017 р. у справі № П/811/217/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОЛЛІНГ"

до Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги обґрунтовані необґрунтованістю висновків податкового органу щодо виявлених порушень вимог податкового законодавства, оскільки реальний характер здійснення господарської діяльності підтверджено належним чином складеними первинними документами.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2017 р. у справі № П/811/217/17 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОЛЛІНГ" до Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення - задоволено.

Судом встановлено, що спірну суму податкового кредиту позивачем сформовано по взаємовідносинам з ТОВ «ПК «Сяйво» та ТОВ «Мідастрейдінг» з приводу виконання укладених угод постачання насіння соняшнику. На підставі дослідження наданих сторонами документів, суд дійшов висновку, про те, що первинна документація позивача в повному обсягу підтверджує реальний характер здійснення укладених угод, та вказує на наявність у позивача права на формування податкового кредиту за даними відносинами. Висновки податкового органу щодо сумнівності контрагентів судом відхилено з посиланням на принцип індивідуальної відповідальності добросовісного платника податків.

Наведене обумовило прийняття рішення про задоволення позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду, Кропивницькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2017 р. у справі № П/811/217/17, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не надав належної уваги доводам контролюючого органу щодо не підтвердження факту здійснення господарських операцій та придбання продукції по ланцюгу постачання, а отже про не підтвердження формування обсягів придбання та податкового кредиту позивачем.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з’явились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників сторін суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез’явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, в період з 02.12.2016 р. по 12.12.2016 р. посадовими особами Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Толлінг" з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "ПК "Сяйво" та ТОВ "Мідастрейдінг" за липень 2016 року.

За результатами перевірки відповідачем складено акт №67/11-23-14-04/40102199 від 19.12.2016 р. яким зафіксовано виявлені перевіркою порушення ТОВ "Толлінг", а саме – порушення п.198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 9 402 144,00 грн.

Не погодившись з позицією контролюючого органу, позивач звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.

Як вбачається з акту перевірки висновки контролюючого органу щодо виявлених перевіркою порушень, ґрунтуються на тому що податковий кредит сформовано Товариством за результатами господарських операцій, що не мають реального характеру.

Так, спірну суму податкового кредиту позивачем сформовано по взаємовідносинам з ТОВ «ПК «Сяйво» та ТОВ «Мідастрейдинг» з приводу виконання придбання товарів.

Згідно до укладеного між ТОВ «Толлінг» (покупець) та ТОВ «ПК Сяйво» договору поставки №С-55 від 05.07.2016 року, позивачем придбано насіння соняшника на суму 28 308 162 грн., у тому числі ПДВ 4 718 027 грн. суму сплаченого податку віднесено до складу податкового кредиту за липень 2016 року.

Відповідно до укладеного між ТОВ «Толлінг» (покупець) та ТОВ «Мідастрейдінг» договору поставки №С-20/05 від 20.05.2016 року, позивачем придбано насіння соняшника на суму 28 104 702,60 грн., у тому числі ПДВ 4 684 117,10 грн. суму сплаченого податку віднесено до складу податкового кредиту за липень 2016 року.

Реальність виконання укладених угод, підтверджено первинними документами. Так, позивачем до перевірки надано копії укладених угод, видаткові накладні на підтвердження фактичного отримання товару, платіжні доручення та виписки з банківських рахунків на підтвердження повної оплати товару; товарно-транспортними накладними підтверджено фактичне транспортування товару, належним чином зареєстровані податкові накладні підтверджують правомірність формування податкового кредиту.

Не спростовується відповідачем та підтверджується матеріалами справи, подальше використання придбаного насіння в господарській діяльності Товариства.

За визначенням п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.п.«а» ч.1 п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За положеннями п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

У відповідності до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв’язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з абз.1 п.198.6. ст.198 ПК України Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Водночас, з положень статей 183 та 184 ПК України вбачається, що особа як платник ПДВ підлягає реєстрації шляхом внесення відповідного запису до реєстру платників; реєстрація особи як платника ПДВ діє до дати її анулювання.

За положеннями ч.2 ст.71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Докази відсутності у контрагентів позивача статусу юридичної особи, статусу платника ПДВ на момент реалізації господарських операцій, відповідачем суду не надані, що, в свою чергу, свідчить про наявність спеціальної податкової правосуб’єктності у вказаного контрагента позивача під час реалізації вищевказаних господарських договорів.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатись зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На підтвердження виконання вищевказаних договорів поставки позивачем надавалось податковому органу до перевірки та надано до суду належно оформлені первинні документи.

Вказані первинні документи описані відповідачем в акті перевірки і доводів щодо невідповідності цих документів вимогам чинного законодавства щодо їх оформлення даний акт перевірки не містить.

При цьому доказів порушень відображення вищевказаних господарських операцій в бухгалтерському та податковому обліку Товариства матеріали справи не містять.

Отже, вищезазначені документи підтверджують фактичний рух активів та зміни у власному капіталі позивача.

Разом з тим, з акту перевірки вбачається, що доводи податкового органу ґрунтуються на наявній податковій інформації, яка стосується контрагентів позивача.

Так, відповідач зазначає, що №60/11-23-14-02/40472445 від 07.11.2016 р. "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Продовольча компанія "Сяйво" з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Класт-Агро" за липень-серпень 2016 року, що відображені в податкових деклараціях з ПДВ за липень-вересень 2016 року, ТОВ "Рітейл-Гелат" за липень 2016 року, що відображено в податкових деклараціях з ПДВ за липень-серпень 2016 року" (а.с.166-197, Т.3), №87/11-28-14-01/40318548 від 07.11.2016 р. "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Мідастрейдінг" з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Антаресгруп" за липень 2016 року, що відображені у податковій декларації за липень 2016 року, та з питань правильності нарахування податку на прибуток при відображенні обсягів зазначених взаємовідносин в декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2016 року" (а.с.198-244, Т.3) та №33/11-23-14-04/40318548 від 28.07.2016 р. "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Мідастрейдінг" з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Антаресгруп" за квітень. травень та червень 2016 року. що відображені в податковій декларації з ПДВ за квітень, травень та червень 2016 року" (а.с.1-30, Т.4).

Стосовно цих доводів відповідача колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в основі оподаткування лежить не волевиявлення осіб у вигляді цивільно-правового правочину, а фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху та його зв’язку із господарською діяльністю платника податків, оскільки, як зазначалось вище, норми податкового законодавства пов’язують формування витрат та/або доходів із фактом придбання товарів чи послуг з метою використання у господарській діяльності.

Таким чином, з врахуванням встановлення факту руху активів платника податків, а також зміни майнового стану позивача внаслідок здійснення спірних господарських операцій, колегія суддів вважає підтвердженим реальний характер здійснюваної господарської діяльності.

Висновки ж податкового органу щодо маніпулювання податковою звітністю контрагентом позивача з метою надання податкової вигоди третім особам не підтверджено матеріалами справи та не спростовують підтвердженого факту реального здійснення господарської діяльності позивачем та правомірності відображення її результатів в податковому та бухгалтерському обліку Товариства.

Щодо ж до відсутності трудових ресурсів, складських приміщень тощо у контрагента позивача, то посилання податкового органу на відсутність у підприємства-контрагента умов, необхідних для здійснення господарської операції, само по собі не свідчить про фіктивність господарської операції, адже підприємство-постачальник може здійснювати реальні торговельні операції та не обов'язково має бути виробником товару.

Таким чином, відповідачем не надано суду беззаперечних доказів порушення позивачем п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, ст.198 ПК України, які б свідчили про відсутність фактичної поставки товарів за договорами позивача з ТОВ «ПК Сяйво» та ТОВ «Мідастрейдінг», що означає безпідставність винесення контролюючим органом спірного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування постанови суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ТОВ "Таллінг" щодо визнання протиправним та скасування зазначеного податкового повідомлення-рішення.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2017 р. у справі № П/811/217/17 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2017 р. у справі № П/811/217/17 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко