Справа № 826/15604/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

18 липня 2017 року №826/15604/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
додержавної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправним та скасування рішення від 17.03.2015 №738, зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить (з урахуванням уточненої позовної заяви від 15.10.2015):

- визнати протиправним рішення державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 17.03.2015 №738 про анулювання реєстрації платника єдиного податку та виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з ЄДР платників єдиного податку та скасувати;

- зобов'язати державну податкову інспекцію у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві поновити державну реєстрацію платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на спрощеній системі оподаткування шляхом внесення реєстраційного запису в Єдиний державний реєстр платників єдиного податку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем необґрунтовано анульовано реєстрацію позивача, як платника єдиного податку, оскільки, за твердженнями останнього, фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 про наявність податкової заборгованості у встановленому для цього порядку не повідомлялось, податкової вимоги на адресу останнього не формувалось.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши, що станом на момент проведення камеральної перевірки позивача виявлений факт податкової заборгованості, що підтверджено відомостями зі зворотнього боку облікової картки платника єдиного податку. На підставі вказаного контролюючим органом прийнято оскаржуване рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку стосовно позивача.

Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з наявною у матеріалах справи копією свідоцтва платника єдиного податку від 22.05.2013 серії НОМЕР_1, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 16.05.2013 перейшов на спрощену систему оподаткування, 3 група, ставка податку 5%.

У подальшому, державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування, за результатами якої встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 умов перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме: наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у розмірі 284,40 грн.

На підставі викладеного, державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві складено акт від 17.03.2015 №738 та прийнято рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 17.03.2015 №738, яким, з огляду на наявність у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, відповідно до абзацу 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України.

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно з пунктом 291.3 статті 291 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

У силу пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються групи платників єдиного податку.

Третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 20000000 гривень.

У відповідності до пункту 299.1 статті 299 Податкового кодексу України, реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку (пункт 299.2 статті 299 Податкового кодексу України).

Приписами пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб'єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом (пункт 299.11 статті 299 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Як було зазначено вище, підставою для прийняття оскаржуваного рішення слугували висновки контролюючого органу про наявність у позивача податкової заборгованості на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у розмірі 284,40 грн.

На підтвердження вказаного у матеріалах справи міститься копія зворотнього боку облікової картки платника єдиного податку, згідно з якою станом на 19.08.2014 за позивачем почала обліковуватись податкова заборгованість у розмірі 6926,65 грн., яка виникла на підставі самостійно задекларованих податкових зобов'язань з єдиного податку, згідно з податковою декларацією від 10.08.2014 №, яка поступово погашалась позивачем та станом на момент проведення вказаної перевірки (17.03.2015) складала 284,40 грн.

Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено факт наявності у позивача станом на момент проведення перевірки (17.03.2015) податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, який станом на 17.03.2015 склав 284,40 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що позивачем під час судового розгляду справи не заперечувалось факту наявності вказаної заборгованості. Крім того, остання після прийняття оскаржуваного рішення була погашена останнім, що підтверджують відомості з копії зворотнього боку облікової картки платника єдиного податку.

Також, суд звертає увагу, що як було зазначено вище, вказана заборгованість виникла у зв'язку із самостійним декларуванням позивачем податкового зобов'язання.

Згідно з пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України).

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України).

Таким чином, незважаючи на факт направлення чи не направлення контролюючим органом на адресу позивача податкової вимоги, вказане не позбавляє позивача обов'язку із сплати самостійно визначеного ним грошового зобов'язання.

На підставі викладеного вище, враховуючи відомості з наявної у матеріалах справи копії зворотнього боку облікової картки платника єдиного внеску, якою підтверджено факт наявності у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів, суд дійшов до висновку про правомірність оскаржуваного рішення, прийнятого у межах та на підставі наявних у відповідача повноважень.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги викладене, суд вказує про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 14, 69, 70, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.