Справа № 803/737/17
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Справа № 803/737/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів Федорчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд із адміністративним позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Ковельська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.06.2016 року №000608310.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Ковельською ОДПІ в період з 25.04.2016 року по 27.04.2016 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства відносно фізичної особи ОСОБА_3 за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року за результатом якої складено акт №161/1701- від 06.05.2016 року.

За результатом проведеної перевірки на підставі акта перевірки Ковельською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.06.2016 року №000608310, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 12 238,30 грн., в т.ч. 9 790,64 грн. - податкове зобов'язання та 2 447,66 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Позивач вважає, що відповідачем порушена процедура проведення перевірки та її результати, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення просить визнати протиправним та скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях, просив позов задовольнити, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні та в письмових запереченнях позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до повного задоволення, враховуючи наступне.

Згідно з частиною 1 статті 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів.

Частина 1 статті 17 КАС України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що Ковельською ОДПІ на підставі наказу №133 від 29.02.2016 року в період з 25.04.2016 року по 27.04.2016 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства фізичної особи ОСОБА_3 за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року за результатом якої складено акт №161/1701- від 06.05.2016 року.

За результатом проведеної перевірки на підставі акта перевірки Ковельською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.06.2016 року №000608310, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 12 238,30 грн., в т.ч. 9 790,64 грн. - податкове зобов'язання та 2 447,66 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Згідно з вимогами п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно п. п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Як встановлено судом, документальна позапланова невиїзна перевірка була призначена наказом Ковельської ОДПІ №133 від 29.02.2016 року відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, копія якого оглянута в судовому засіданні.

На підставі пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України та наказу №133 від 29.02.2016 року начальником Ковельської ОДПІ сформовано повідомлення від 29.02.2016 року №14/17 про проведення перевірки з 25.04.2016 року.

Копія наказу та повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки направлено платнику рекомендованим листом, що вбачається з оглянутого судом рекомендованого поштового відправлення, яке надсилалося ОСОБА_3

Однак, даний лист повернувся на адресу Любомльського відділення Ковельської ОДПІ в зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Згідно п .42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до п. 86.3 ст. 86 ПК України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Згідно п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, Ковельською ОДПІ було дотримано порядок призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі статтею 1 ПК України, ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За правилами статті 16 ПК України, платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 46.1. ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого(виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

У відповідності до абз. 1 і 2 п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України (далі - ПК України) базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 цього Кодексу).

Пунктом 163.1 ст. 163 ПК України встановлено, що об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Статтею 13 ПК України передбачено, що доходи, отримані резидентом України (крім фізичних осіб) з джерел за межами України враховуються під час визначення його об'єкта та/або бази оподаткування у повному обсязі. При визначенні об'єкта та/або бази оподаткування витрати, здійснені резидентом України (крім фізичних осіб) у зв'язку з отриманням доходів з джерел походження за межами України, враховуються у порядку і розмірах, встановлених цим Кодексом. Доходи, отримані фізичною особою - резидентом з джерел походження за межами України, включаються до складу загального річного оподаткованого доходу, крім доходів, що не підлягають оподаткуванню в Україні відповідно до положень цього Кодексу чи міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Суми податків та зборів, сплачені за межами України, зараховуються під час розрахунку податків та зборів в Україні за правилами, встановленими цим Кодексом. Для отримання права на зарахування податків та зборів, сплачених за межами України, платник зобов'язаний отримати від державного органу країни, де отримується такий дохід (прибуток), уповноваженого справляти такий податок, довідку про суму сплаченого податку та збору, а також про базу та/або об'єкт оподаткування. Зазначена довідка підлягає легалізації у відповідній країні, відповідній закордонній дипломатичній установі України, якщо інше не передбачено чинними міжнародними договорами України.

Відповідно до пп. 14.1.55 п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід, отриманий з джерел за межами України» - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.

Порядок оподаткування іноземних доходів регулюється п. 170.11 ст. 170 ПК України. Так, пп. 170.11.1 п. 170.11 вказаної статті Кодексу передбачено, що у разі якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку - отримувача, який зобов'язаний подати річну податкову декларацію, та оподатковується за ставками, визначеними в п. 167.1 ст. 167 цього Кодексу (тобто, 15 та 17 %).

Нормами пп. 170.11.2, 170.11.3 п. 170.11 ст. 170 ПК України визначено, що якщо згідно з нормами міжнародних договорів, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, платник податку може зменшити суму річного податкового зобов'язання на суму податків, сплачених за кордоном, він визначає суму такого зменшення за зазначеними підставами у річній податковій декларації.

У разі відсутності у платника податку підтвердних документів щодо суми отриманого ним доходу з іноземних джерел та суми сплаченого ним податку в іноземній юрисдикції, оформлених відповідно до ст. 13 Податкового кодексу, такий платник зобов'язаний подати до контролюючого органу за своєю податковою адресою заяву про перенесення строку подання податкової декларації до 31 грудня року, наступного за звітним. У разі неподання в установлений строк Податкової декларації платник податків несе відповідальність, установлену цим Кодексом та іншими законами.

З оглянутих податкових декларацій поданих ОСОБА_3 працюючим в Республіці Польща до «управління скарбового в м. Катовіце» (та їх офіційного перекладу зробленого присяжним перекладачем ОСОБА_5) вбачається, що ОСОБА_3 в 2012 році отримав дохід, зменшений на суму витрат на отримання доходу у сумі 19 332,90 польських злотих, сплатив відрахування на соціальне страхування у сумі 2 661,15 польських злотих, відрахування на медичне страхування з суми 1 298,06 польських злотих, податок у сумі 1 145 польських злотих, в 2013 році: дохід, зменшений на суму витрат на отримання доходу у сумі 42 438,79 польських злотих, сплатив відрахування на соціальне страхування з суми 5 869,22 польських злотих, відрахування на медичне страхування з суми 2 862,88 польських злотих, податок у сумі 3 164 польських злотих.

ОСОБА_3 14.04.2013 року подав до Ковельської ОДПІ заяву в якій просив перенести строк подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2012 рік до 31.12.2013 року у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів, аналогічно 06.01.2014 року подав до Ковельської ОДПІ заяву про перенесення строку подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік до 31.12.2014 року у зв'язку з неможливістю одержання підтверджуючих документів та здійснення їх перекладу.

Як встановлено в судовому засіданні і не заперечується представниками сторін вказані вище заяви позивача були задоволенні та строк подання декларацій був продовжений.

Декларацію про майновий стан і доходи за 2012 рік подав ОСОБА_3 до Ковельської ОДПІ 23.12.2013 року за вх. №, декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік подав 25.12.2014 року за вх. №, де вказав загальну суму доходу за 2012 рік 41 073,50 грн., за 2013 рік в сумі 92 155,32 грн. із письмовими розрахунками зобов'язань з податку на доходи за межами України згідно з додатком 4, де вказав число і місяць отримання доходу в Республіці Польща з сумами перерахованими в гривні на час отримання такого розрахунку та офіційного курсу Нацбанку України на вказані дати.

В березні 2015 року на адресу ГУ ДФС у Волинській області від ДФС України надійшла інформація стосовно взаємовідносин з іноземним платником податку в Республіці Польща щодо ОСОБА_3, де було зазначено річний дохід за 2012 рік в сумі 19 990,40 польських злотих, за 2013 рік в сумі 43 773,79 польських злотих (без врахування сум видатків які несе платник податків з ціллю отримання доходу).

Як вбачається з поданих ОСОБА_3 декларацій про доходи в Республіці Польща та довідок з скарбничого управління м. Катовіце сума доходу вказана, як 19 990,40 польських злотих та 19 322,90 польських злотих (без врахування сум видатків які несе платник податків з ціллю отримання доходу в розмірі 667,50 польських злотих) за 2012 рік, 43 773,79 польських злотих та 42 438,79 польських злотих (без врахування сум видатків які несе платник податків з ціллю отримання доходу в розмірі 1 335 польських злотих) за 2013 рік., при цьому суми 19 322,90 та 42 438,79 зазначені, як річний дохід з врахуванням сплачених податків на соціальне та медичне страхування.

В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що підставою для винесення податкового повідомлення-рішення та донарахування податку на доходи фізичних осіб зі збільшення суми грошового зобов'язання на 9 790,64 грн. стало зазначення в розрахунках до декларацій позивача, поданих в Ковельську ОДПІ, розміру доходу в іноземній валюті без врахування позивачем при перерахуванні польських злотих у гривні на день отримання доходу, сплачених в Республіці Польща сум на соціальне та медичне страхування, тобто відповідно до ст. 170 ПК України позивач зменшив суму річного зобов'язання на суму податків сплачених за кордоном.

На думку суду, проведення позивачем розрахунків податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за 2012-2013 роки, отриманих з джерел за межами України, здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, яке не допускає подвійного оподаткування.

Так, відповідно до ст.. 24 Конвенції про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень між Урядом України і Урядом Республіки Польща від 12.01.1993 року, яка набула чинності для України 11.03.1994 року, передбачено процедуру усунення подвійного оподаткування шляхом введення знижки від оподаткування своїх громадян, які отримали доходи за межами своєї держави та вже сплатили в тій державі відповідний податок з отриманого доходу.

Таким чином, вказана сума доходу була оподаткована позивачем у повному обсязі за 2012-2013 роки, належна сума податку сплачена до державного бюджету.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що висновки акта перевірки про заниження ОСОБА_3 податку на доходи фізичних осіб за 2012 рік на 3 442,46 грн. та за 2013 рік на 6 348,18 грн. є безпідставними, а податкове повідомлення-рішення від 23.06.2016 року №000608310 таким, що підлягає скасуванню як протиправне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи із наданих частиною другою статті 162 КАС України суду повноважень, з наведених вище підстав адміністративний позов слід задовольнити повністю шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ від 23.06.2016 року №000608310.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином за рахунок бюджетних асигнувань Ковельської ОДПІ на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн., сплачений відповідно до квитанції №0.0.791805034.1 від 22.06.2017 року.

Керуючись статтями 11, 17, 71, 94, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 23.06.2016 року №000608310.

Присудити на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір в розмірі 640 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 17 липня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич