Справа № 815/2978/17
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2017-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року 09год.45хв. м. Одеса Справа № 815/2978/17

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

за участі: секретаря Сакара М.М., представників: позивача ОСОБА_1, відповідача Котелевської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Одеської обласної ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернулась до суду з позовом до Одеської обласної ради в якому з урахування уточнень на позов просить суд визнати протиправним та скасувати Розпорядження Одеської обласної ради за підписом Голови обласної ради від 11 травня 2017 року № 42/2017 про звільнення ОСОБА_3 з посади заступника керуючого справами апарату обласної ради - начальника управління організаційної роботи; поновити ОСОБА_3 на посаду заступника керуючого справами апарату обласної ради - начальника управління організаційної роботи; стягнути з Одеської обласної ради на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.05.2017р. по день фактичного поновлення на роботі;стягнути з Одеської обласної ради на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3 перебувала на посаді заступника керуючого справами апарату обласної ради - начальника управління організаційної роботи Одеської обласної Ради з 31.05.2015 року. Розпорядженням Одеської обласної ради від 11 травня 2017 року за № 42/2017-КР позивача звільнили з займаної посади з підстав передбачених статтею 40 пунктом 2 КЗпП України. Відповідно до пункту 2 статті 40 КЗпП України трудовий договір до закінчення його чинності може бути розірвані роботодавцем, зокрема у випадку - виявлення невідповідності працівника займаній посаді або виконуваної роботи внаслідок стану здоров'я, яке перешкоджає продовженню виконання даної роботи. Підставою для розірвання трудового договору є саме виявлена невідповідність. Виявленою невідповідністю в такому випадку може бути неякісне виконання робіт, неналежне виконання трудових обов'язків з причин, що зумовлені станом здоров'я. Для звільнення працівника за пунктом другим статті 40 КЗпП України необхідно, щоб неналежне виконання працівником трудових обов'язків було наслідком саме стану здоров'я. Як зазначає позивач, актом огляду МСЕК від 27.02.2017 року та довідкою до цього Акту про встановлення групи інвалідності обмежень у занятті професійної діяльності ОСОБА_3 не встановлено, а висновку про професійну працездатність не складено. А тому ОСОБА_3 вважає звільнення із зазначених підстав таким, що порушує діюче законодавство України, а тому звернулась з зазначеним позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні та надав письмові заперечення проти позову, які мотивовані тим, що розпорядженням Одеської обласної ради № 42/2017-КР від 11 травня 2017 року було звільнено заступника керуючого справами апарату обласної ради - начальника управління організаційної роботи ОСОБА_3 у зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи, відповідно до пункту 2 статті 40 Кодексу законів про працю України. Статтею 12 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що підприємства, які використовують працю інвалідів, зобов'язані створювати для них умови праці з урахуванням рекомендацій медико-соціальної експертної комісії. ОСОБА_3 на посаді заступника керуючого справами апарату Одеської обласної ради-начальника управління організаційної роботи відповідно до своїх посадових обов'язків та функції здійснювала організаційно-методичне керівництво діяльністю управління організаційної роботи апарату обласної ради, організаційне забезпечення пленарних засідань обласної ради, погоджувальної ради, президії, спільних засідань постійних комісій, надавала організаційно-методичну допомогу керівництву обласної ради, депутатам та виконувала інші функції згідно до своїх посадових обов'язків, які потребують суттєвого емоційного навантаження, праці в умовах стресових ситуацій та обмеженого часу, виникала потреба у частих відрядженнях та режиму роботи понад встановлену норму тривалості робочого часу, на що посилається і позивач в позовній заяві. Підставою звільнення став висновок Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» від 25.04.2017 р. № 126, в якому зазначено, що гр. ОСОБА_3 протипоказаний будь-який професійний труд, в зв'язку з чим їй визначена II група інвалідності, оскільки будь-яка професійна діяльність перешкоджає виконанню професійних обов'язків та загрожує погіршенню здоров'я інваліда. Професійна діяльність - діяльність людини за ознаками певної сукупності професійних завдань та обов'язків (робіт), які виконує фахівець. Згідно із ст. 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом. Таким чином, Одеська обласна рада не запропонувала ОСОБА_3 перейти на іншу посаду, бо робота на всіх посадах в апараті обласної ради є службою в органах місцевого самоврядування, що відповідно до вищезгаданого закону є професійною діяльністю, яку їй протипоказано відповідно до висновку «Одеського обласного центру медико-соціальної експертизи».

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні у справі докази, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебувала на посаді заступника керуючого справами апарату обласної ради - начальника управління організаційної роботи Одеської обласної Ради з 31.05.2015 р.

Розпорядженням Одеської обласної Ради від 11 травня 2017 року за № 42/2017-КР позивача звільнили з займаної посади з підстав передбачених статтею 40 пунктом 2 КЗпП України.

Судом встановлено, що під час роботи у апараті Одеської обласної ради у ОСОБА_3 було діагностовано захворювання ендокринної системи, що не пов'язано з професійною діяльністю.

Вперше вона потрапила на стаціонарне лікування 17.02.2015 року, вибула з нього 27.02.2015 року (до початку заяйняття посади).

У виписці епікризі у розділі лікувальні і трудові рекомендації не було зазначено будь-яких обмежень щодо трудової діяльності.

Вдруге госпіталізовано ОСОБА_3 було 16.01.2017 року та виписано 20.01.2017 року з направленням на хірургічне втручання.

26.01.2017 року у «Інституті ендокринології то обміну речовин ім. В.П. Комісаренко» у місті Київі позивачу зроблено операцію та виписано 31.01.2017 року з наступними, згідно виписці з історії хвороби № 297, рекомендаціями: обмеження фізичних і емоціональних навантажень та нагляд лікарів.

Як зазначила позивач, вона повністю виконувала призначені рекомендації, що також підтверджується витягами з амбулаторної картки позивача.

24.02.2017 року витягом із медичної карти амбулаторного хворого з КУ «Міська поліклініка № 6» встановлені лікувальні і трудові рекомендації у вигляді довічного прийому гормональних препаратів.

Враховуючи особливості хвороби та з метою отримання належної реабілітації 27.02.2017 р. тією ж медичною установою ОСОБА_3 було направлено медико-соціально-експертну комісію за наявністю ознак інвалідності.

Наказом МОЗ України №577 від 30.07.2012 року «Про затвердження форм первинної облікової документації, що використовується в МСЕК» затверджено форми облікової документації, у тому числі Акт огляду МСЕК (далі - Наказ №577).

Актом огляду МСЕК №1418/а від 27.02.2017 року будь-яких обмежень щодо займання посади ОСОБА_6 або зайняття нею її професійної діяльність не встановлено.

Так згідно п. 26 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №157 «Акт огляду медико-соціальною експертною комісією» (далі - Інструкція) у п. 25 акту зазначаються найбільш переважні виробничі фактори, ступінь вираженості фізичної або нервово-психологічної напруги, робоча поза, темп роботи, контакти з токсичними речовинами, температура, вологість, перебування в гучному, запиленому, жаркому приміщенні, нічні зміни, відрядження тощо.

Так в пункті 25 акту огляду МСЕК№1418/а від 27.02.2017 року зазначено - кабінетна робота (а.с. 45).

Згідно п. 27 Інструкції у пунктах 26 та 27 зі слів хворого зазначаються його спроможність щодо виконання ним основної роботи та трудова спрямованість.

В пункті 27 акту огляду МСЕК№1418/а від 27.02.2017 року зазначено, що ОСОБА_3 - працездатна.

Згідно п. 28 Інструкції в пунктах 28.1-28.5 наводяться результати експертного огляду хворого у МСЕК. Детально описуються скарги хворого, медико-соціальний анамнез, тривалість тимчасової непрацездатності (якщо хворий працює). Оцінка працевлаштування. Виконання рекомендацій щодо відновлення здоров'я і працездатності.

Так в п. 2.4 акту огляду МСЕК№1418/а від 27.02.2017 року зазначено оцінку 7 (сім) (а.с. 46).

Відповідно до п. 36 Інструкції у підпункті 30.2 пункту 30 зазначається потреба інваліда в навчанні, перекваліфікації, перенавчанні, забезпеченні засобами пересування, інших видах, спрямованих на відновлення працездатності інваліда.

Так в 30.2 акту огляду МСЕК№1418/а від 27.02.2017 року такої потреби не зазначено (а.с. 48).

Згідно п. 36 Інструкції у пункті 31 зазначається ступінь втрати професійної працездатності у відсотках словами.

В пункті 31 акту огляду МСЕК№1418/а від 27.02.2017 року не зазначено відсотків втрати працездатності ОСОБА_3 (а.с. 48).

Довідкою №297289 серії 12AAA до вищевказаного Акту ОСОБА_3 встановлено другу групу інвалідності на строк до 01.03.2018 року.

У пункті 12 вказаної Довідки висновок про якісь особливи умови та характер праці відсутній (а.с. 50).

Згідно Плану реабілітаційних заходів з медичної реабілітації, КУ "Міська поліклініка № 6" визначила перелік заходів щодо реабілітації ОСОБА_3 в період з лютого 2017 року по лютий 2018 року, а саме: планово-стаціонарне відновлення - 2 рази на рік, санаторно-курортне лікування та постійний прийом гормональних препаратів.

28.02.2017 року позивач вийшла до роботи та продовжила виконувати свої функціональні обов'язки.

28.02.2017 p. розпорядженням Голови обласної ради № 06/2017-ВР ОСОБА_3 було відряджене до Миколаївської райради терміном 1-3 березня 2017 року для участі у пленарному засіданні сесії Миколаївської райради та надання консультативно-методичної допомоги з питань її діяльності.

07.03.2017 р. розпорядженням Голови обласної ради № 09/2017-ВР ОСОБА_3 було відряджене до Захарівської районної ради терміном з 09 по 10 березня для участі у пленарному засіданні сесії Захарівської районної ради та надання консультативно-методичної допомоги з питань її діяльності.

25.04.2017 р. розпорядженням Голови обласної ради № 20/2017-ВР ОСОБА_3 було відряджене до Подільської міської ради терміном на 26-27 квітня 2017 року.

Як зазначив позивач всі відрядження відбулись результативно, звіти про них складено, нарікань відносно участі позивача у вищезазначених заходах з боку приймаючих сторін та керівництва апарату OOP не було, що не заперечується представником відповідача.

20.03.2017 року для ОСОБА_3, згідно з «Положенням про індивідуальну програму реабілітації інваліда», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 23.05.200 р № 757 було складено Індивідуальну програму реабілітації інваліда № 135/дс. (далі - ІПР) - комплекс оптимальних видів, форм, обсягів, строків реабілітаційних заходів з визначенням порядку, місця їх проведення, спрямованих на відновлення та компенсацію порушених або втрачених функцій організму і здібностей інваліда.

Згідно ІПР визначена ступень обмеження життєдіяльності у вигляді трудової діяльності, а саме визначені певні умови праці: «доступна розумова праця в кабінетних умовах зі сприятливими мікрокліматичними факторами , з робочим днем не більше 8-ми годин, без значних нервово - психичних навантажень, швидкого темпу роботи , швидкої зміни операцій й перемикання уваги в умовах дефіциту часу, нічних змін, відряджень. Можливий неповний робочий день (тиждень). Пунктом 4 ІПР показана експертиза професійних здібностей протягом 02.2017-02.2018 років (а.с. 51).

Метою складеної ІПР - є часткове відновлення обмеження життєдіяльності ОСОБА_3 (пункт 16 ІПР).

Згідно зазначеної програми відносно ОСОБА_3 також не була встановлена непрацездатність, були лише обумовлені умови праці, програма медичної підтримки, відпочинку протягом року дії інвалідності.

Відповідно до п. 11. «Положення про індивідуальну програму реабілітації інваліда» індивідуальна програма готується у двох примірниках, які підписуються головою МСЕК або ЛКК та завіряються її печаткою. Перший примірник індивідуальної програми видається інваліду чи законному представнику дитини-інваліда, а другий примірник залишається у МСЕК або ЛКК.

Судом встановлено, що в порушення цього положення ОСОБА_3 перший примірник ІПР вручено не було. Отже ОСОБА_3 не було відомо про зміст ІПР взагалі, і оскільки ця програма носить рекомендаційний характер та інвалід має право відмовитися від неї ( ст. 23 ЗУ "Про реабілітацію інвалідів в Україні") ОСОБА_3 була позбавлена права на повну або часткову відмову від цієї програми.

14.04.2017р. Головою обласної Ради А.І. Урбанським на адресу КУ "Одеській обласний центр медико-соціально-експертизи" Обласної медико-соціальної експертної комісія №1 було надіслано листа із клопотанням надати висновок щодо можливості виконання трудових обовязків ОСОБА_3 на посаді заступника керуючого справами апарату OOP - начальника управління організаційної роботи внаслідок погіршення стану здоров'я.

25.04.2017 року КУ "Одеський обласний центр медико-соціально-експертизи" Обласна медико-соціальна експертна комісія №1 за підписом Голови О.М. Станіславової проінформувала листом Голову Одеської обласної Ради, що: "Відповідно до довідниково-методичного посібника затвердженого МОЗ 15.06.2106 року " МСЕК та реабілітація хворих на гіпотеріоз" обласна МСЕК № 1 має можливість зробити висновок щодо подальшої трудоспрямованості ОСОБА_3: "протипоказаний будь-який професійний труд, в зв'язку з чим їй визначена II група інвалідності", оскільки будь-яка професійна діяльність перешкоджає виконанню професійних обов'язків та загрожує погіршенню здоров'я інваліда."

На підставі зазначеного листа 11 травня 2017 року Розпорядженням Голови Одеської обласної ради ОСОБА_3 звільнено з посади заступника керуючого справами апарату обласної ради-начальника управління організаційної роботи з зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я, якій перешкоджає продовженню даної роботи, відповідно до пункту 2 ст. 40 КЗпП України.

Як зазначила позивач тільки у відповідь на депутатське звернення КУ "Одеській обласний центр медико-соціально-експертизи" Обласної медико-соціальної-експертної комісія №1, за підписом головного лікаря Станіславової О.М., надала копію акту огляду МСЕК, копію протоколу та додатки до акту, у томі числі ІПР.

Статтею 7 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" передбачено , що Медико-соціальні експертні комісії визначають у тому числі види трудової діяльності, рекомендовані інваліду за станом здоров'я. Висновок про нездатність до трудової діяльності внаслідок інвалідності готується виключно за згодою інваліда (Крім випадків, коли інваліда визнано недієздатним).

Як встановлено судом ОСОБА_3 такої згоди не надавала.

Згідно ст.8 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" експертиза професійної придатності повнолітніх інвалідів здійснюється медико-соціальними експертними комісіями.

До роботи цих комісій залучаються спеціалісти з інженерної психології (психології праці) та психології професійного відбору, педагогічні працівники, що займаються навчанням і професійною підготовкою інвалідів, спеціалісти державної служби зайнятості.

Висновок медико-соціальної експертної комісії з професійної придатності включається в індивідуальну програму реабілітації інваліда і є підставою для здійснення професійної орієнтації, професійної освіти і наступного працевлаштування з урахуванням побажань і думки інваліда (дитини-інваліда - для навчання).

Відносно ОСОБА_3 складання передбаченого законом Висновку та включення його до ІПР не відбулось.

Відповідно до пункту 2 статті 40 КЗпП України трудовий договір до закінчення його чинності може бути розірвані роботодавцем, зокрема у випадку - виявлення невідповідності працівника займаній посаді або виконуваної роботи внаслідок стану здоров'я, яке перешкоджає продовженню виконання даної роботи.

Підставою для розірвання трудового договору є саме виявлена невідповідність. Виявленою невідповідністю в такому випадку може бути неякісне виконання робіт, неналежне виконання трудових обов'язків з причин, що зумовлені станом здоров'я.

Для звільнення працівника за пунктом другим статті 40 КЗпП України необхідно, щоб неналежне виконання працівником трудових обов'язків було наслідком саме стану здоров'я.

Таким чином, як виходить з аналізу діючого законодавства роботодавець може звільнити працівника у разі виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи лише у випадках:

а) у разі відсутності вакантного робочого місця, посади, на які повинен перевести роботодавець працівника відповідно до медичного висновку.

Медичним висновком ОСОБА_3 показана кабінетна робота без фізичного та псіхо-ємоціонального навантаження і саме такі умови праці були та є, за штатним розкладом та посадовою інструкцією, властиві посаді ОСОБА_3

б) за умови відмови працівника від переведення на іншу легшу роботу згідно з рекомендаціями медичного висновку відповідно до вимог статті 170 КЗпП України.

ОСОБА_3 не запропонувалась будь-яка інша посада у структурі Одеської обласної ради. Як вбачається з оголошення у газеті Одеські вісті від 29.04.2017 року про конкурс на заміщення вакантних посад у кількості 20 штатних одиниць, на час звільнення позивача у відповідача існували вакантні посади.

в) якщо згідно з медичним висновком працівник визнається непрацездатним і не визначаються види робіт, які він може виконувати в силу такої його працездатності та необхідності охорони його здоров'я.

Актом огляду МСЕК від 27.02.2017 року та довідкою до цього Акту про встановлення групи інвалідності обмежень у занятті професійної діяльності ОСОБА_3 не встановлено, а висновку про професійну працездатність не складено.

Пунктом 3 ст. 17 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлює, що звільнення за ініціативою адміністрації, переведення інваліда на іншу роботу без його згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан його здоров'я перешкоджає виконанню професійних обов'язків, загрожує здоров'ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоров'я інвалідів.

Пункт 21 Постанови ВСУ № 9 від 06.11.1992 р «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про звільнення за п.2 ст.40 КЗпП суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. З цих підстав, зокрема, може бути розірваний трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації або підрозділу у зв'язку з нездатністю забезпечити належну дисципліну праці у відповідній структурі.

Отже неможливість належного виконання трудових обов'язків за станом здоров'я повинна бути підтверджена як медичним висновком так і доведеною невідповідністю ОСОБА_3 посаді або роботі, що виконується на підставі фактичних даних. Доказами повинні бути недоліки, помилки в роботі, а також медичний висновок про стійке зниження її працездатності, або про те, що дана робота протипоказана їй за станом здоров'я, або що виконання нею трудових обов'язків є небезпечним для оточуючих.

Проте суд зазначає, що численні розпорядження про відрядження та відсутність будь-яких нарікань з приводу поточної роботи ОСОБА_3 свідчить про зворотне.

При належному, незважаючи на іншу трудову рекомендацію лікарів, виконанні працівником обов'язків, покладених на нього трудовим договором, звільнення за зазначеною підставою проводиться за наявності медичного висновку проте, що продовження виконання цих обов'язків йому протипоказано за даною посадою чи видом робіт. Такого висновку відносно умов праці ОСОБА_3 на час її звільнення у відповідача не існувало, зокрема доказів його наявності сторонами до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку, що Розпорядження Одеської обласної ради за підписом Голови обласної ради від 11 травня 2017 року № 42/2017 про звільнення ОСОБА_3 з посади заступника керуючого справами апарату обласної ради - начальника управління організаційної роботи, є протиправним та підлягає скасуванню, а позивач повинен бути поновлений на посаді.

На підставі приписів п.п.2,3 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення або окремих його положень.

Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного наказу, поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, негайному виконанню підлягає постанова суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення на його користь з середньомісячного заробітку у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно листа Одеської обласної ради від 14.06.20174 року №2386/01/03-39/1347 посада заступника керуючого справами апарату обласної ради - начальника управління організаційної роботи, яку займала до звільнення ОСОБА_3, в штатному розписі апарату облради відсутня.

Проте суд вважає, що позивач повинен бути поновлений саме на посаді заступника керуючого справами апарату обласної ради - начальника управління організаційної роботи з 11.05.2017 року.

Дана обставина кореспондується з рішенням Верховного суду України від 04 листопада 2014 року по справі №21-426а14.

Згідно ст..235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідно до ст. 27 ЗУ "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 8 лютого 1995 р. N 100 затверджений Порядок обчислення середньої заробітної плати.

Та виходячи з даних довідки про розмір грошового забезпечення позивача за один робочий день його середня заробітна плата становить 432,59 грн.

Період з часу звільнення позивача до прийняття судом рішення становить 42 робочих дня, тому сума, що підлягає стягненню складає: 432,59 грн. х 42 днів = 18168,78 грн.

Щодо стягнення моральної шкоди то суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як вбачається з положень ст.23 ЦК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.05.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ завданих незаконними діями, проте доказів наявності яких та причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та негативними наслідками, позивачем суду не надано.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи, те що доказів того, що позивач не відповідає займаній посаді в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил матеріали справи не містять, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 158, 160, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Одеської обласної ради задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Розпорядження Одеської обласної ради від 11.05.2017р. №42/2017-КР про звільнення ОСОБА_3

Поновити ОСОБА_3 на посаді заступника керуючого справами апарату обласної ради -начальника управління організаційної роботи з 10.07.2017р.

Стягнути з Одеської обласної ради на користь ОСОБА_3 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 18168,78грн..

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова в частині поновлення на посаді та стягнення заробітної плати в розмірі 9084,39грн. підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлений 14 липня 2017 року.

Суддя Іванов Е.А.