Справа № 804/4429/17
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 липня 2017 р. Справа № 804/4429/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., перевіривши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Аульська хлорпереливна станція» до Начальника відділу корпоративних прав та відносин власності виконавчого апарату Дніпропетровської обласної ради Марченко Артема Володимировича про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аульська хлорпереливна станція» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Начальника відділу корпоративних прав та відносин власності виконавчого апарату Дніпропетровської обласної ради Марченко Артема Володимировича про визнання протиправними дії Начальника відділу корпоративних прав та відносин власності виконавчого апарату Дніпропетровської обласної ради Марченко Артема Володимировича про розірвання договору оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства «Аульська хлоропереливная станція», укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Аульська хлоропереливная станція»-від 17.06.2017р. та зобов'язання Начальника відділу корпоративних прав та відносин власності виконавчого апарату Дніпропетровської обласної ради Марченко Артема Володимировича припинити дії щодо розірвання договору оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства «Аульська хлоропереливная станція» без відповідного рішення Дніпропетровської обласної ради.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд доходить висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 17 КАС України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.7 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій (щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору), то такий суб'єкт не знаходиться "при здійсненні управлінських функцій", та не має встановлених нормами КАС України необхідних ознак суб'єкта владних повноважень.

Якщо ж суб'єкти (в тому числі орган державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи), хоча б і на реалізацію своїх повноважень, вільно укладають договір відповідно до норм ГК України, під час укладання такого договору його сторони вільно домовляються про зміст та обсяг прав і обов'язків за договором, можуть відмовитись від його укладання, то такий договір може бути цивільним (господарським), але не адміністративним, оскільки в змісті цього договору відсутні відносини влади і підпорядкування, що є обов'язковими для адміністративного договору, а кожний суб'єкт такого договору виступає як рівний один до одного.

Зокрема, договором оренди державного майна №332 від 17.06.2011 р. визначені умови передачі та повернення орендованого майна орендарю, права та обов'язки орендаря та орендодавця, строк чинності, умови зміни та припинення договору, а саме пунктом 10.3 розділу 10 зазначено, що зміни, доповнення або розірвання цього договору допускається за взаємною згодою сторін. Відповідно до пункту 10.4 розділу 10 вказано, що за ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано рішенням господарського суду у випадках встановлених чинним законодавством.

Згідно з п.9.3 договору оренди спори, які виникають за цим договором, або в зв'язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.

Правовідносини між сторонами в даному випадку виникли з приводу оренди державного майна, в яких держава в особі своїх органів здійснює не управлінські функції (тобто виступає не як суб'єкт владних повноважень), а виконує функції його власника в порядку Господарського кодексу України, Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Позовні вимоги випливають із правовідносин щодо оренди державного майна та мають приватноправовий характер, оскільки стосуються права позивача на спірне майно. При цьому спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, а обумовлений необхідністю захисту позивачем своїх майнових інтересів як орендаря, спрямованих на отримання у власність чи подальше користування державного майна.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені у даній справі вимоги випливають із відносин, що мають приватноправовий характер, а отже, орган державної влади виступає в цих відносинах як суб'єкт права власності, а не як суб'єкт владних повноважень.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За загальним правилом, закріпленим у п 1 ч.1 ст.12 ГПК України, спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, підвідомчі господарським судам.

Отже, за суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 109, 160, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аульська хлорпереливна станція» до Начальника відділу корпоративних прав та відносин власності виконавчого апарату Дніпропетровської обласної ради Марченко Артема Володимировича про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовними матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв