Справа № 808/353/17
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2017 рокусправа № 808/353/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 травня 2017 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, в якому просила визнати протиправним та скасувати Рішення відповідача №000011 від 26.08.2016 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 травня 2017 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача за договором (ОСОБА_2.) підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю (ОСОБА_3.) заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, 28 липня 2016 року головним спеціалістом Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області Пакетою Е.В. складено протокол про порушення законодавства про рекламу №000001, в якому встановлено порушення ч. 1, 3 ст. 16 Закону України "Про рекламу". Зокрема в потоколі зазначено, що по АДРЕСА_1 Рекламні носії розміщені без дозволу виконавчого органу міської ради, на пішохідній доріжці та належить ФОП ОСОБА_1

Протокол про порушення законодавства про рекламу №000001 від 28.07.2016 містить помітку про відмову від його підписання та отримання примірника. Крім того, в протоколі зазначено про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу, призначеним на 26.08.2016 о 10 год. 00 хв. (а.с.16).

На підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 28.07.2016 року в.о. начальника ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області прийнято рішення № 000001 від 10 серпня 2016 року про початок справи про порушення законодавства про рекламу відносно ФОП ОСОБА_5 (а.с.18).

26 серпня 2016 року відповідачем прийнято протокол № 000011 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким за порушення ч.1 ст.16 Закону України "Про рекламу" накладено на ФОП ОСОБА_5 штраф у розмірі 5083,00грн.

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення від 26.08.2016 року № 00011, яким до позивача застосовано штраф за порушення законодавства про рекламу в сумі 5083,00 грн. прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про рекламу".

Відповідно до приписів ст.1 Закону України "Про рекламу" надано визначення термінів. Так, в абз. 6 ст. 1 визначено, що зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях-рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг. Абз. 11 ст. 1 визначено, що реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Отже, за змістом тексту спірна конструкція є саме зовнішньою рекламою у визначенні термінів Закону України "Про рекламу", оскільки має наступні ознаки реклами: про особу - наявний у сюжеті торгівельної марки ІНФОРМАЦІЯ_1, посилання на веб сторінку Інтернет ІНФОРМАЦІЯ_2, через яку можна отримати інформацію про власника торгівельної марки, мережу та послуги фітнес центрів "ІНФОРМАЦІЯ_1"; про товар ( у розумінні статті1 Закону) - "кроссфіт" (брендові система підготовки), час та місце проведення заходу, що також підтверджується Експертним висновком №04-03/17 експертної комісії при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнська рекламна коаліція".

Як вбачається з рішення про застосування штрафу за порушення законодавства про рекламу від 26.08.2016 року № 000011, позивача притягнуто за порушення ч.1 ст. 16 Закону України "Про рекламу".

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про рекламу" визначено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, порядок надання дозволів на розміщення такої реклами регулюють та визначають Типові правила розміщення зовнішньої реклами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 (далі - Правила), згідно з абзацом 3 пункту 2 яких виконавчий орган ради - виконавчий комітет сільської (сільський голова), селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міськдержадміністрації.

Дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці (абзац 4 пункту 2 Типових правил).

Відповідно до абз.5 п.2 Правил місце розташування рекламного засобу - площа зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості у межах населеного пункту, що надається розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом (особою).

Згідно з абз. 1 п. 3 Правил встановлено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Окрім того, відносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у м. Бердянську, та порядок надання дозволу на розміщення реклами регулює й визначає Порядок розміщення об'єктів зовнішньої реклами в м. Бердянську, затверджений рішенням шістдесят першої сесії Бердянської міської ради VI скликання №10 від 30.07.2015 року (далі - Порядок №10).

Згідно з п. 13.18 розділу 13 Порядку №10 розміщення, тимчасові виносні рекламні конструкції не потребують отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами у разі, якщо вони мають габарити не більш ніж 0,9 х 0,7 м.

Тимчасові виносні рекламні конструкції можливо встановлювати тільки під час роботи суб'єкта господарювання та розміщувати безпосередньо біля входу, у межах відведеної земельної ділянки. Забороняється розміщувати тимчасові виносні конструкції у пішохідній зоні.

Також, відповідно до п. 14.7 вказаного Порядку № 10 "штендери" можуть мати горизонтальну проекцію не більше ніж 1 мІ та площу кожної сторони зображення, що значно не перевищує 1 мІ; одержання дозволу на розміщення тимчасової виносної конструкції не здійснюється (пп. 14.7.1); забороняється розташовувати "штендери" на пішохідних доріжках, алеях та зелених насадженнях (пп. 14.7.2).

Проте, у протоколі про порушення законодавства про рекламу №000001 від 28.07.2016 року відсутня інформація про розміри тимчасової виносної рекламної конструкції, що належить ФОП ОСОБА_1 Доказів того, що тимчасова виносна конструкція, розміщена позивачем, має розміри більш ніж 0,9 х 0,7 м в матеріалах справи відсутні, а отже, відповідачем не доведено факт порушення ФОП ОСОБА_5 приписів ч.1 ст. 16 Закону України "Про рекламу".

При цьому колегія суддів критично розцінює посилання суду першої інстанції на технічну помилку щодо не зазначення в оскаржуваному Рішенні від 26.08.216 року № 000011 порушення позивачем приписів ч.3 ст. 16 Закону України "Про рекламу" з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 27 Закону України «Про рекламу» визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами.

Згідно з ч. 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу» у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пунктів 8, 11, 14, 16 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники. Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу в розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно уповноваженою посадовою особою Держспоживінспекції. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Відповідно до пункту 18 Порядку №10 визначено, що за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Виходячи зі змісту протоколу № 000011 від 26.08.2016 року (а.с.18) за результатами розгляду справи встановлено прийняття рішення про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 за порушення ч.1 ст. 16 Закону України "Про рекламу". Рішенням про накладення штрафу №000011 від 26.08.2016 року (а.с.19) на позивача накладено штраф за порушення ч.1 ст. 16 Закону України "Про рекламу".

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні встановив. що порушення ч.1 ст. 16 Закону України "Про рекламу" позивачем не вчинялось. Проте, зазначаючи про допущення відповідачем технічної помилки у рішенні суд самостійно визначив норму законодавства, що була порушена позивачем.

Виходячи зі змісту ст. 2 КАС України суд перевіряє чи прийнято рішення суб'єкта владних повноважень на підставі, у межах повноважень у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції в даному випадку фактично перебрав на себе дискреційні повноваження відповідача в частині встановлення порушень законодавства про рекламу позивачем, погодившись з доводами відповідача щодо технічної помилки в оскаржуваному рішенні відповідача стосовно не зазначення в рішенні про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу ч.3 ст. 16 Закону України «Про рекламу».

Так, повноваження адміністративного суду при вирішені справи визначені приписами ст. 162 КАС України, при цьому адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади і перебирати на себе повноваження з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Крім того, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених законодавцем повноважень.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження прийнятих рішень суб'єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного суду щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) за критеріями, визначеними ч.3 ст.2 КАС України, не втручається і не може втручатися в дискреції (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названим критеріям.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи та є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки останнє винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному встановленні обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку про необхідність задоволення вимог апеляційної скарги та скасування постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 10 травня 2017 року з винесенням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.160, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 травня 2017 року по справі № 808/353/17 - скасувати.

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про визнання незаконним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Держпродспоживслуби в Запорізькій області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 000011 від 26.08.2016 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай