Справа № П/811/279/17
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Брегей Р.І.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2017 рокусправа № П/811/279/17
Приміщення суду за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Чумака С. Ю. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 березня 2017 року у справі №П/811/279/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - відповідач), в якому просила:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду ОСОБА_2 терміном на 20 років загальною площею 29,1819 га для ведення фермерського господарства із земель, що перебуває у державній власності на території Федорівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду ОСОБА_2 терміном на 20 років загальною площею 29,1819 га для ведення фермерського господарства із земель, що перебуває у державній власності на території Федорівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області;

- присудити ОСОБА_2 з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1280 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з метою передання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені ст.122 Земельного кодексу України. Позивачем вимоги, передбачені ст.123 Земельного кодексу України та спеціальні вимоги, передбачені ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» виконані в повному обсязі. Управління прийняло безпідставне рішення, оскільки земельні торги не треба проводити, так як дозвіл на розробку проекту землеустрою отримано до набрання чинності законом, що встановлював обов'язковість проведення згаданих торгів. Відповідач на виконання судового рішення при повторному розгляді заяви не мав права відмовляти у її задоволенні на тих же самих підставах, оскільки вказані підстави відмови вже визнані судом протиправними. Права позивач на даний час не поновлені, оскільки відповідач умисно продовжує порушувати вимоги чинного законодавства.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 березня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 14 лютого 2017 року, яким ОСОБА_2 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 29,1819 га, котра розташована на території Федорівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 29,1819 га, котра розташована на території Федорівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 1280 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та незастосування до правовідносин, що виникли між сторонами необхідних норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що позивач не дотримався всіх вимог законодавства для надання дозволу органом, а тому не набув права «правомірного очікування», яке б підлягало судовому захисту, отже позов є безпідставним, в його задоволенні слід відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 лютого 2015 року позивач звернулась до Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду загальною площею 29,1819 га терміном на 20 років для ведення фермерського господарства із земель, що перебувають у державній власності на території Федорівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, яка отримана ГУ Держземагентства в Кіровоградській області 09.02.2015 року.

Не отримавши у місячний строк відповіді заяву, керуючись вимогами статті 123 Земельного кодексу України, позивач 06 квітня 2015 року уклала договір №МЗ-2015/0055 з розроблення проектно-технічної документації із землеустрою та повідомив про це Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області.

Розробивши проект землеустрою, позивач 04.08.2015 року звернулась до Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області із заявою про його затвердження та передачу земельної ділянки в оренду.

За результатами розгляду вказаної заяви Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області листом №31-19595/0-3229/0/6-16 від 19 квітня 2016 року вказало про відсутність підстав для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду у зв'язку з тим, що позивачем не виконано вимоги ст.118 ЗК країни.

Не погоджуючись із наведеними діями та рішення відповідача, позивач звернулась до суду з вимогами про визнання протиправною відмови відповідача у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду, викладену в листі від 19.04.2016 року №31-19595/0-3229/0/6-16 та зобов'язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду ОСОБА_2 терміном на 20 років загальною площею 29,1819 га для ведення фермерського господарства.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року у справі №П/811/692/16 позов ОСОБА_2 було задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року у справі №П/811/692/16 скасовано.

Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду ОСОБА_2 терміном на 20 років загальною площею 29,1819 га для ведення фермерського господарства із земель, що перебуває у державній власності на території Федорівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, викладену в листі від 19.04.2016 року № 31-19595/0-3229/0/6-16.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області розглянути питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду ОСОБА_2 терміном на 20 років загальною площею 29,1819 га для ведення фермерського господарства із земель, що перебуває у державній власності на території Федорівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, та прийняти відповідне рішення.

В іншій частині позову відмовлено.

17.01.2017 року ОСОБА_2 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду ОСОБА_2 терміном на 20 років загальною площею 29,1819 га для ведення фермерського господарства із земель, що перебуває у державній власності на території Федорівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області за кадастровим номером :02:000:9002, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року у справі №П/811/692/16 та заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання її в оренду.

Листом від 14.02.2017 року №I-410/0-1478/0/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовило в задоволенні заяви позивача, з огляду на відсутність документів передбачених ст.124 Земельного кодексу України та ст.50 Закону України «Про землеустрій».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 22 Земельного кодексу України землями (далі - ЗК України) сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам серед іншого для ведення фермерського господарства.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель.

Закон України "Про землеустрій" визначає, що землеустрій це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб'єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

Відповідно до ст.14 Закону України від 22.05.2003 № 858-IV "Про землеустрій" до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у сфері землеустрою, належать здійснення землеустрою, у тому числі забезпечення проведення державної інвентаризації земель; проведення державної експертизи документації із землеустрою у випадках та порядку, передбачених законом; вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про землеустрій" землеустрій здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою.

Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення має необмежений строк дії.

Згідно ст.30 вказаного Закону погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Відповідно до ст.50 Закону України від 22.05.2003 № 858-IV "Про землеустрій" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають крім іншого матеріали погодження проекту землеустрою.

Згідно з ст.16 Закону України від 06.10.1998 року №161-XIV "Про оренду землі" розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Відповідно до ч.4 ст.123 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно з ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Згідно з частинами 6-10 ст.123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідач, як на підставу для повторної відмови у погодженні проекту землеустрою послався на відсутність документів передбачених ст.124 ЗК України та ст.50 Закону України «Про землеустрій». Зазначені норми передбачають проведення земельних торгів та наявність дозволу на розробку проекту землеустрою.

З листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 14.02.2017 року №I-410/0-1478/0/6-17 вбачається, що відповідачем не було зазначено вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, які слід усунути, а також не встановлено розумний строк для усунення таких недоліків, що свідчить про невідповідність відмови відповідача вимогам чинного законодавства.

Крім того, відповідачем при розгляді проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її в оренду не було дотримано двотижневий строк, протягом якого необхідно прийняти рішення про надання земельної ділянки у користування, чим порушено вимоги ст.123 ЗК України.

Також, відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року у справі №П/811/692/16 встановлено, що ОСОБА_2 шляхом «мовчазної згоди» отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою 09 березня 2015 року.

Оскільки наведене вище рішення суду набрало законної сили, зазначені обставини не доказуються при розгляді справи, в якій беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність документів передбачених ст.50 Закону України «Про землеустрій», а саме дозволу на розробку проекту землеустрою є безпідставними та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Приписами Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів" від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 03 квітня того ж року, передбачено, що фізичні та юридичні особи, які до дня набрання чинності цим Законом одержали в установленому порядку дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність або користування земельних ділянок державної та комунальної власності, мають право на отримання таких земельних ділянок без проведення земельних торгів у випадках, визначених положеннями частини другої статті 134 Земельного кодексу України, що виключаються цим Законом.

Таким чином, для передачі земельної ділянки в оренду позивачу не треба проводити земельні торги, а тому доводи відповідача про відсутність документів передбачених ст.124 ЗК України є необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення про відмову у у затвердженні проекту землеустрою є необґрунтованим та таким, що було прийнято не на підставі, не у межах та не у спосіб передбачені законодавством, що є підставою для його скасування.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача затвердити проект землеустрою, колегія суддів зазначає таке.

Суб'єктом владних повноважень, що здійснює повноваження стосовно розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності є саме відповідач, проте відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно відмовило ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою фактично з тих же підстав, які в судовому порядку вже були визнані необґрунтованими, з метою поновлення та захисту порушених прав, свобод та інтересів позивача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доцільність зобов'язання відповідача затвердити проекту землеустрою.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність оскаржуваної відмови, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позову ОСОБА_2 та його задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 березня 2017 року у справі №П/811/279/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді С.Ю.Чумак

В.А.Шальєва