Справа № 686/11025/17
Суддя: Продан Б. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

05 липня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Продан Б.Г. розглянувши в порядку скороченого провадження в залі суду в місті Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому

про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення певних дій

встановив:

12 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову посилається на те, що 01 червня 2010 року йому призначено пенсію по інвалідності згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з наявністю в нього 2-ї групи інвалідності.

15 серпня 2016 року його звільнено з посади заступника начальника управління Укртрансбезпеки в Хмельницькій області - начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті.

31 траня 2017 року позивач письмово звернувся до УПФУ з заявою про припинення йому пенсії по інвалідності як інваліда 2-ї групи, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та призначення пенсії по інвалідності державного службовця у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ.

УПФУ листом №245/Т-12 від 31.05.2017 року відмовив в призначенні пенсії державного службовця, мотивуючи тим, що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №899-УІІІ у відповідності до п. п. 10, 12 Прикінцевих положень, пенсія державного службовця у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» призначається двом категоріям осіб: державним службовцям, які на день набрання чинності Закону України «Про державну службу» №899-УІІІ ( 01 травня 2016 року) обіймали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.. 25 Закону України №3723-ХІ та актами КМ України; особам, які на день набуття чинності Закону України №899-УІІІ мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України №3723-ХІ та актами КМ України. Просить визнати такі дії протиправними та зобов'язати відповідача призначити та виплачувати з 31.05.2017 року пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року в розмірі 60% від заробітку.

В своєму письмовому запереченні представник відповідача позов не визнав, обґрунтовуючи свою відмову тим, що здійснити перерахунок пенсії позивачеві немає законних підстав. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно ч. 4ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням того, що у справі наявні достатні докази, суддя приходить до висновку про можливість ухвалення судового рішення без проведення судового засідання, а відтак у відповідності до ч. 4ст. 183-2 КАС України справа підлягає розгляду в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачу 01.06.2010 року призначено пенсію по інвалідності згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з наявністю в нього 2-ї групи інвалідності.

15 серпня 2016 року його звільнено з посади заступника начальника управління Укртрансбезпеки в Хмельницькій області - начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті.

31 траня 2017 року позивач письмово звернувся до УПФУ з заявою про припинення йому пенсії по інвалідності як інваліда 2-ї групи, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та призначення пенсії по інвалідності державного службовця у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ.

УПФУ листом №245/Т-12 від 31.05.2017 року відмовив в призначенні пенсії державного службовця.

Так, пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу»(Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно п.12 Прикінцевих та перехідних положень цього ж Закону для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно ч.1 ст.37 Закону України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частинами 9-12 статті 37 Закону України «Про державну службу» визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби. Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі.

У разі зміни групи інвалідності або відновлення працездатності виплата пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до цього Закону, здійснюється у порядку, визначеному статтею 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п'яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв'язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі.

У період з 07.07.2009 року по 15.08.2016 року позивач працював на посадах, віднесених до посад державних службовців, таким чином його стаж державної служби становить понад 10 років. Крім того, згідно пенсійного посвідчення НОМЕР_1 виданого 02.12.2015 року Серії НОМЕР_2, позивач є інвалідом 2 групи, терміном дії - довічно.

На час набрання чинності Закону України «Про державну службу» №889-УІІІ від 10.12.2015 року позивач працював на посаді державного службовця та мав вислугу років понад 10 років. Посилання відповідача на те, що пункти 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» стосуються лише призначення пенсії за віком є помилковим, оскільки статтею 37 Закону України «Про державну службу», 1993 року №3723-XII з наступними змінами, врегульовано питання призначення пенсії державним службовцям за віком, по інвалідності та у зв'язку з втратою годувальника. Позивач має право на призначення пенсії по інвалідності у відповідності ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII.

Згідно ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За приписами п.1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а вразі смерті цих осіб - члени їхніх сімей,зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За таких обставин наявні підстави для задоволення позову, тому що позивач має право на призначення пенсії державного службовця.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 72, 159-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Позов задоволити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії державного службовця за ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 31.05.2017 року пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» в розмірі 60% від заробітку з урахуванням довідки №04/72-17 від 19.04.2017 та №04/73-17 від 19.04.2017.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя