Справа № 423/1766/17
Суддя: Лизенко І. В.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 423/1766/17
номер провадження 2а/423/66/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області у складі:

головуючої судді Лизенко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Лугової Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Чемрат О.І., Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у судовій залі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області про визнання дій протиправними, зобов'язання до виплати недоотриманої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, у якому просила суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті пенсії за вислугу років в повному обсязі, тобто 100% в розмірі 5407,78 грн., зобов'язати відповідача виплатити недоплачену різницю між фактично отриманою пенсією у повному обсязі, починаючи з квітня 2015 року та в подальшому виплачувати у повному обсязі. В обґрунтування позову послалася на те, що відповідачем на підставі постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 повторно розглянуто її заяву про виплату пенсії за вислугу років у повному обсязі від 19.01.2017 та рішенням від 02.06.2017 у задоволенні заяви відмовлено. Вказане рішення вважає незаконним, оскільки у грудні 2014 року їй була призначена пенсія за вислугу років згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 від 05.11.1991 з розрахунку 70% від суми заробітної плати у розмірі 5407,78 грн., а не 2486,71 грн., яку виплачує відповідач. Обмеження щодо виплати пенсії за вислугу років не застосовуються, оскільки вона є особою, яка бере участь в антитерористичній операції. Вважає, що відповідач протиправно не виплачує пенсію у повному розмірі, призначеному відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, надала суду пояснення, аналогічні викладеному у позові.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали, суду усно та письмово у запереченнях (а.с.12) пояснили, що позивачці з 23.12.2014 призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789. Розмір пенсії за вислугу років було розраховано у розмірі 70% від посадового окладу (7725,40 грн.), що становить 5407,78 грн. Але у розрахунку пенсії є дві складові: 1) розмір пенсії, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, яка розраховується відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - в даному випадку у грошову виразі складає 2486,71 грн., та виплачується за рахунок коштів ПФУ; 2) розмір пенсії, що перевищує розмір пенсії із солідарної системи - в даному випадку становить 2921,07 грн., та виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Пенсія, призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 в період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, визначених цим Законом, виплачується у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а після звільнення з таких посад - у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону. На момент призначення пенсії та до цього часу позивачка працює заступником прокурора Лисичанської місцевої прокуратури. Ця посада дає право на пенсію на підставі Закону України «Про прокуратуру» №1789. Тому, враховуючи, що позивачка не звільнена з посади, пенсія з моменту призначення виплачувалась лише в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто 2486,71 грн. І тільки після звільнення з посади можлива виплата пенсії у розмірі, передбаченому Законом України «Про прокуратуру» №1789 у сумі 5407,78 грн. (2486,71 грн. + 2921,07 грн.). Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII (далі Закон №213-VIII) внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про прокуратуру» №1789: тимчасово, у період з 01.04.2015 по 31.12.2015 особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується, тому з 01.04.2015 виплату пенсії позивачці було припинено. Зазначені положення подовжено на термін з 01.01.2016 по 31.12.2016, з 01.01.2017 по 31.12.2017. При цьому при звільненні з таких посад пенсія особі поновлюється в повному розмірі. Оскільки відповідно до наказу першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 17.03.2015 №76 та довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, виданої прокуратурою Луганської області №11-277 від 30.03.2016, ОСОБА_1 вважається особою, що включена до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань, тому виплату пенсії їй поновлено з 01.04.2015 в межах дії ч.15 ст.50 Закону України «Про прокуратуру» №1789 в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто в розмірі, який виплачувався до припинення - 2486,71 грн. Після звільнення з посади, яка дає право на пенсію за Законом України «Про прокуратуру» №1789, виплату пенсії буде поновлено у повному обсязі (5407,78 грн.).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню огляду на наступне.

Предметом спору між сторонами є застосування частини 15 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, щодо обсягу поновлення позивачці пенсії за вислугу років.

Так, на думку позивачки, пенсія підлягає поновленню в розмірі, у якому вона була призначена, тобто 70% місячної заробітної плати (1504,78 грн.)

Представники відповідача вважають, що позивачці, яка продовжує працювати в органах прокуратури, пенсія призначалась на підставі Закону України «Про прокуратуру» №1789 в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що складає 2486,71 грн., а тому повинна бути поновлена саме у цьому розмірі, що і здійснено відповідачем.

Рішення УПФ України в Попаснянському районі від 02.06.2017 «Про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_4.» (а.с.4) мотивовано тими ж аргументами. При цьому, суд зазначає, що ані заява ОСОБА_1 від 19.01.2017, яка була предметом розгляду, ані зміст цього рішення не містить посилань на перерахунок розміру пенсії. Цим рішенням позивачці відмовлено в поновленні пенсії з 01.04.2015, оскільки виплату пенсії поновлено з 01.04.2015 у відповідності до чинного законодавства.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 працює в органах прокуратури України з 02.02.1996 року безперервно по теперішній час, що підтверджується довідкою прокуратури Луганської області від 19.12.2014 та копією трудової книжки (а.с.31-32, 36).

На виконання постанови Попаснянського районного суду Луганської області від 23.03.2015 відповідачем призначено позивачці пенсію за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 (в редакції на час призначення пенсії) з дати звернення - 23.12.2014, що підтверджується копією постанови суду (а.с.39-43), копією протоколу №827 від 04.06.2015, копією розпорядження №161149 від 10.06.2014(а.с.19, 22).

Сторонами визнано, що позивачці призначено саме пенсію за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789, оскільки ОСОБА_1 на час призначення пенсії (і на цей час) не має права на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 (в редакції станом на день призначення пенсії - 23.12.2014) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років (частина перша).

Пенсія призначається в розмірі 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії (частина друга).

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі (частина третя).

Пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються органами Пенсійного фонду України і виплачуються в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України (частина дванадцята).

Пенсія, призначена відповідно до цієї статті, в період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну службу", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а після звільнення з таких посад - у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону (частина п'ятнадцята).

На виконання ч.2 ст.50-1 цього Закону відповідачем при призначенні обчислено розмір пенсії позивачки: 70% від суми місячної (чинної) заробітної плати, який склав 5407,78 грн., що підтверджується копією протоколу №827 від 04.06.2015 (а.с.19) та копією розпорядження №161149 від 10.06.2014 (а.с.22).

Згідно ч.12 ст.50-1 цього Закону відповідачем визначено дві складові розміру пенсії:

частина, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, яка призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та становить 2486,71 грн., що підтверджується копіями протоколу №827 від 04.06.2014, розпорядження №161149 від 10.06.2014 (а.с.20, 21);

частина пенсії, що перевищує цей розмір, яка складає 2921,07 грн., що підтверджується копіями протоколу №827 від 04.06.2014, розпорядження №161149 від 10.06.2014 (а.с.19, 22).

Застосування Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» обумовлено приписами частини 12 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та регулює лише розрахунок (алгоритм) розміру частини пенсії, яка повинна виплачуватись за рахунок Пенсійного фонду.

Саме з метою визначення розміру цієї частини пенсії прийнято розпорядження №161149 від 10.06.2014 (а.с.21).

Отже, з наведених протоколів та розпоряджень, які відповідають приписам ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789, вбачається, що позивачці призначена пенсія за вислугу років у розмірі 70% місячної заробітної плати, яка складає 5407,78 грн.

Враховуючи, що позивачка на час призначення пенсії продовжувала працювати в органах прокуратури, відповідачем на виконання ч.15 ст.50-1 вказаного Закону призначено виплату пенсії в обмеженому розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що складає 2486,71 грн., та виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII (далі Закон №213-VIII) внесено зміни, зокрема, частина 15 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 замінена чотирма частинами наступного змісту:

«Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується;

у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (частина п'ятнадцята).

З 1 січня 2016 року пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (частина шістнадцята).

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється (частина сімнадцята).

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (частина вісімнадцята)».

У подальшому дія ч.15 ст.50-1 Закону подовжена з 01.01.2016 по 31.12.2016 - Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 за №911-VIII; з 01.01.2017 по 31.12.2017 - Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 за №1774-VIII.

У зв'язку з цим позивачці з 01.04.2015 було припинено виплату пенсії, як особі, що не звільнена з органів прокуратури.

Так як ОСОБА_1 бере безпосередню участь в антитерористичній операції, виплату пенсії їй поновлено з 01.04.2015.

Однак, виплату пенсії поновлено в обмеженому розмірі - 2486,71 грн., як особі, що не звільнена з органів прокуратури.

Ці обставини визнано сторонами та не потребують доказування.

Суд вважає дії відповідача щодо відмови у поновленні пенсії у повному обсязі протиправними з огляду на наступне.

Як встановлено судом вище, позивачці призначена пенсія за вислугу років у розмірі 70% місячної заробітної плати, яка складає 5407,78 грн.

Позивачка відноситься до кола осіб, на яких обмеження, передбачені ч.15 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 (у редакції Закону №213-VIII), не поширюються.

Отже, пенсія повинна бути поновлена у розмірі, у якому вона була призначена, тобто 70% місячної заробітної плати.

Посилання представників відповідача на те, що пенсія у повному розмірі позивачці ніколи не виплачувалась, не спростовує необхідності застосування Закону №213-VIII.

Позиція відповідача щодо того, що позивачці призначена пенсія саме в обмеженому розмірі - 2486,71 грн. є хибною із зазначених вище підстав.

Окрім того, згідно ч.16 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 (у редакції Закону №213-VIII) вбачається, що з 01.01.2016 особам, які продовжують працювати на спецпосадах, крім, в тому числі осіб, які беруть участь в антитерористичній операції, пенсія виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Тобто зі змісту цієї норми випливає, що особам, які не мають пільгового статусу, пенсія повинна виплачуватись в обмеженому розмірі. Враховуючи, що «пільговики» є виключенням з цього правила, то пенсія їм повинна виплачуватись у повному розмірі, який дорівнює сумі двох складових розміру пенсії.

Хоча ч.16 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» не діє, однак аналіз її змісту дає можливість прийти до висновку щодо застосування частини 15.

Таким чином, позовні вимоги про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання виплачувати пенсію у повному обсязі, починаючи з 01.04.2015, підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позивачкою не заявлено позовні вимоги про скасування рішення відповідача від 02.06.2017, яким фактично відмовлено у задоволенні її заяви про поновлення виплати пенсії у повному розмірі, суд відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України вважає необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивачки вийти за межі позовних вимог, скасувавши зазначене рішення, оскільки за наявності цього рішення є неможливим зобов'язання відповідача до вчинення відповідних дій.

Вимоги позивачки щодо зобов'язання відповідача в подальшому виплачувати пенсію у повному обсязі не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки вимоги позивачки стосуються спонукання відповідача вчинити певні дії у майбутньому, то у суду на теперішній час відсутній предмет розгляду, тобто рішення, дія чи бездіяльність відповідача, які необхідно перевірити на предмет відповідності вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України. Таким чином, відповідно до наведеної норми, судовому захисту підлягають порушені права, а не ті, які в майбутньому можливо будуть порушені.

На підставі ст.94 КАС України, оскільки позивачка та відповідач звільнені від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 11, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області про визнання дій протиправними, зобов'язання до виплати недоотриманої пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області щодо відмови в поновленні пенсії за вислугу років у повному обсязі та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області від 02.06.2017 про відмову в поновленні пенсії з 01.04.2015 як учаснику бойових дій згідно заяви від 19.01.2017.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області виплачувати ОСОБА_1, як особі, яка безпосередньо бере участь в антитерористичній операції, учаснику бойових дій, пенсію за вислугу років у розмірі 70 відсотків від суми місячної заробітної плати відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, починаючи з 01 квітня 2015 року.

У задоволенні решти вимог відмовити за необґрунтованості.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її виготовлення у повному обсязі до Донецького апеляційного адміністративного суду через Попаснянський районний суд Луганської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження, якщо судове рішення не скасовано.

Суддя І.В. Лизенко