Справа № 461/2244/17
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 липня 2017 року м. Київ К/800/23929/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу судді Галицького районного суду м. Львова від 29 березня 2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання дій протиправними та скасування рішення,

встановив:

Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 29 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху на підставі статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з тим, що позивачем не сплачено судовий збір, а в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху з підстав несплати судового збору, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ухвалою судді цього ж суду від 29 березня 2017 року правомірно відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від його сплати, оскільки вона є пенсіонером та не звільнена від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір». Вважав необґрунтованими доводи позивача про скрутне матеріальне становище через те, що вона є пенсіонером і отримує мінімальну пенсію, яка є єдиним джерелом її доходів, оскільки згідно з довідкою управління Пенсійного фонду України, виданій ОСОБА_1, розмір призначеної їй пенсії за віком з вересня 2016 року по лютий 2017 року становить 8634,18 грн.

Частиною першою статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді у суду є підстава для застосування заходів, визначених статтею 88 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, суд зазначив, що може врахувати, наприклад, великі витрати особи на лікування чи інші життєво необхідні витрати, що не дають можливості оплатити судові витрати.

Однак, наведені в клопотанні ОСОБА_1 аргументи не свідчать про такий майновий стан, за якого вона позбавлена сплатити судовий збір, оскільки доказів скрутного матеріального становища позивачем не надано.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ці судові рішення та направити справу для продовження розгляду по суті позовних вимог. Зазначає, що має всі передбачені законом, зокрема, статтею 88 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для звільнення від сплати судового збору.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень, в яких надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Галицького районного суду м. Львова від 29 березня 2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак