Справа № 209/174/17(2-а/209/18/17)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2017 рокусправа № 209/174/17(2-а/209/18/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Семененка Я.В. Добродняк І.Ю

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради

на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 квітня 2017 р. у справі № 209/174/17(2-а/209/18/17)

за позовом Управління соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради

до ОСОБА_1

про стягнення надміру отриманих коштів державної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

"19" січня 2017 р. Управління соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради надміру виплачені кошти допомоги малозабезпеченим сім'ям у сумі 3 694,77 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 квітня 2017 р. провадження у справі № 209/174/17(2-а/209/18/17) за адміністративним позовом Управління соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру отриманих коштів державної допомоги - закрито.

Ухвалу суду мотивовано тим, що позивачем не наведено правових підстав для звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду, Управлінням соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 квітня 2017 р. у справі № 209/174/17(2-а/209/18/17), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Згідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За приписами п. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

За правилами ч. 4 ст. 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Виходячи з положень п.п.1-4 ч.4 ст.50 КАС України, вбачається, що означені вище особи можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Пункт 5 частини 4 статті 50 КАС, який є частиною норми процесуального права, не має розглядатися як окрема норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб'єкта владних повноважень на адміністративний позов, оскільки, вказана норма існує як послідовне продовження випадків превентивного судового контролю.

Тому, як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідно до вказаної норми суб'єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об'єднань, юридичних осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються, зокрема, Порядком призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250, відповідно до п.28 якого у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Водночас за змістом статті 177 Цивільного кодексу України гроші є об'єктами цивільних прав.

Отже, отримавши грошову допомогу, відповідач набув право власності на неї, та йому, як власникові цих грошових коштів, належать право щодо володіння, користування та розпорядження зазначеним майном.

Приймаючи до уваги, що в даному випадку спір виник щодо правомірності набуття особою права власності на виплачену грошову допомогу та стягнення цієї суми з неї як з недобросовісного набувача, цей спір має приватноправовий, а не публічний характер, і відповідно, не підпадає під дію ч.4 ст. 50 КАС України.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 22.09.2015 у справі №21-2209а15.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Передбачені ст..204 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відсутні, апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 квітня 2017 р. у справі № 209/174/17(2-а/209/18/17) - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 21 квітня 2017 р. у справі № 209/174/17(2-а/209/18/17) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко