Справа № 826/22020/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус»

до

державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Статус» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить:

- визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо проведення камеральної перевірки приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус», за результатами якої було складено акт від 17.04.2015 №3171/26-53-15-03;

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державно фіскальної служби у місті Києві були відсутні правові підстави для проведення перевірки приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус», оскільки положеннями Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. З огляду на вказане, за твердженнями позивача, оскаржувану перевірку проведено протиправно та, як наслідок, прийняті на її підставі податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню як такі, що не створюють правових наслідків.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваної перевірки та прийнятих на її підставі податкових повідомлень-рішень, зазначивши, при цьому, що процедурні порушення, допущені під час проведення перевірки, не можуть бути єдиною підставою для скасування податкових повідомлень-рішень.

Розгляд справи здійснено у письмовому провадженні, відповідно до приписів частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток за 2014 рік приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус».

За результатами вказаної перевірки контролюючим органом встановлено порушення платником вимог наказу Міністерства доходів і зборів України від 27.01.2014 №84 (зі змінами та доповненнями) та листа Міністерства доходів і зборів України від 07.02.2014 №3194/7/99-99-19-03-01-17 при заповненні декларації з податку на доходи (прибуток) страховика за 2014 рік, а саме:

Крім того, за результатами перевірки наголошено, що платник порушує терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов’язання зі плати авансових внесків з податку на прибуток протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

На підставі викладеного, державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві складено акт від 17.04.2015 №3171/26-53-15-03 та прийнято податкові повідомлення-рішення від 08.05.2015:

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

У відповідності до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій) (підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 76.1 статті 76 Податкового кодексу України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Водночас, за твердженням позивача, у контролюючого органу були відсутні законодавчо мотивовані підстави для проведення вказаної перевірки, оскільки положеннями Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII запроваджено заборону на проведення останніх.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи-підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

У відповідності до наявної у матеріалах справи копії податкової декларації з податку на доходи (прибуток) страховика за 2014 рік, поданої приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Статус», розмір доходів вказаного платника за 2014 рік складає 12 983 345,00 грн. (дохід від страхової діяльності) та 582 543,00 грн. (інші доходи), тобто є меншим від визначеного у положеннях Закону України від 28.12.2014 №71-VIII та необхідного для можливості проведення відповідачем перевірки останнього у 2015 році.

При цьому, відповідачем, як суб’єктом владних повноважень, не надано суду доказів того, що у межах спірних правовідносин були наявні передбачені положеннями Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII обставини, необхідні для проведення перевірки приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус», а саме: дозвіл Кабінету Міністрів України, заявка суб'єкта господарювання щодо його перевірки, рішення суду або відповідні вимоги Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII, у державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві були відсутні законодавчо мотивовані підстави для проведення камеральної перевірки приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус», за результатами якої було складено акт від 17.04.2015 №3171/26-53-15-03, як наслідок вказані дії відповідача є протиправними.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо проведення камеральної перевірки приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус», за результатами якої було складено акт від 17.04.2015 №3171/26-53-15-03.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.