Справа № 344/4140/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 рокуЛьвів№876/7288/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Богдан А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2017 року у справі №344/4140/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону УПП у м. Івано-Франківську Гопчарової Олександри Миколаївни про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону УПП у м. Івано-Франківську Гопчарової Олександри Миколаївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №782227 від 14.03.2017 року.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2017 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

Як видно з оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення від 14.03.2017 року на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивача визнано винною в тому, що вона 14.03.2017р. в м. Івано-Франківську по вул. Вовчинецькій, керуючи транспортним засобом «AUDI A6, номерний знак НОМЕР_1 не виконала вимоги регулювальника, чим порушив п. 8.8 ПДР України.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому її правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення.

Проте з такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, вважає їх невірними та такими, що суперечать нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення правил проїзду перехресть, проїзд на заборонний жест регулювальника, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно вимог п. 8.3. Правил дорожнього руху, сигнали регулювальника мають перевагу перед сигналами світлофорів та вимогами дорожніх знаків пріоритету і є обов'язковими для виконання. Водії та пішоходи повинні виконувати додаткові вимоги регулювальника, навіть якщо вони суперечать сигналам світлофорів, вимогам дорожніх знаків і розмітки. У пункті 8.8 Правил дорожнього руху зазначено, що регулювальник повинен знаходитися в умовному центрі перехрещення проїзних частин або в іншому місці, де його чітко бачать водії.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення, а також відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В порушення вимог ст.283 КУпАП, оскаржувана постанова не містить, зокрема, відомостей про те, чи було зафіксовано транспортний засіб в момент вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки, відповідачем не надано відповідних доказів правомірності оскаржуваного позивачем прийнятого ним рішення і відповідних дій та не доведено факту вчинення адміністративного правопорушення позивачем, то постанова серії АР №782227 від 14.03.2017 року від 17.05.2016 року про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами про винесення постанови, а судом першої інстанції невірно дано оцінку доказам у справі, тому з урахуванням наведеного вище апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позову з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягають задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2017 року у справі №344/4140/17 - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону УПП у м. Івано-Франківську Гопчарової Олександри Миколаївни щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №782227 від 14.03.2017 року передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №782227 від 14.03.2017 року винесену інспектором патрульної поліції роти №3 батальйону УПП у м. Івано-Франківську Гопчаровою Олександрою Миколаївною.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді В. С. Затолочний
В. М. Каралюс
Повний текст постанови складено 18.07.2017р.