Справа № 263/554/17
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Музика О.М.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року справа №263/554/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Васильєвої І.А., Ястребової Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 березня 2017 року у справі № 263/554/17 за позовом ОСОБА_3 до поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції капрал поліції Снігура Олександра Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

визнати неправомірними дії інспектора УПП в м. Маріуполі капрала поліції Снігура Олександра Васильовича зі складання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №841805 від 09.01.2017 року відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 122 КУпАП;

скасувати постанову інспектора УПП в м. Маріуполі капрала поліції Снігура Олександра Васильовича серії АР №841805 від 09.01.2017 року у справі про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не конкретизовано напрямок руху в якому рухався позивач, не зазначено прізвище, ім'я та по батькові правопорушника, що на думку позивача дає підстави ставити під сумнів скоєння позивачем правопорушення. Постанова серії АР №841805 від 09.01.2017 року не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, зокрема , в ній не відображено змістовний опис обставин, встановлених при розгляді справи, не зазначені дані водія, який скоїв правопорушення.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 березня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №841805 від 09 січня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у частині накладення адміністративного стягнення у розмірі 425 грн скасовано.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрито, при цьому позивача звільнено від адміністративної відповідальності та обмежено усним зауваженням, у зв'язку з малозначністю правопорушення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просив скасувати спірне судове рішення, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що у відповідності до вимог ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Апелянт зазначає, що до компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративне правопорушення. Змінивши постанову у справі про адміністративне правопорушення АР №841805 від 09.01.2017 року та звільнивши позивача від адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП України, обмежившись усним зауваженням, суд першої інстанції перебрав на себе повноваження суб'єкта владних повноважень (відповідача), до компетенції якого, в даному випадку, віднесено розгляд справи про адміністративне правопорушення та право прийняти одне з кількох юридично допустимих рішень.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, встановила наступне.

Постановою АР №841805 від 09.01.2017 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що керуючи автомобілем ЗАЗ 110247, реєстраційний номер НОМЕР_1, 09.01.2017 року об 18 год. 45 хв. на перехресті проспекту Миру та провулку Нахимова в м. Маріуполь здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України.

За скоєння правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн (а.с. 3).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та звільнення позивача від відповідальності, у зв'язку з малозначністю правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції помилковим, з огляду на наступне.

На підставі ст. 14 ЗУ "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 8.7.3 ПДР України сигнали світлофора мають такі значення:

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух;

є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, до справи долучено відеодиск DVD-R, відповідно до якого на перехресті проспекту Миру та провулку Нахімова у Центральному районі м. Маріуполя автомобіль марки «ЗАЗ 110247», державний номерний знак НОМЕР_2, починає рух на червоний сигнал світлофору, який одразу переходить у жовтий.

Тобто, судами встановлений факт скоєння позивачем правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Колегія суддів вважає що зазначені вище обставини в своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованих підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

По справі про адміністративне правопорушення виноситься одна з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1КУпАП;

3) про закриття справи (пункт 3 Розділу ІV Інструкції).

Постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі(додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно ст..285 КупАП у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Як вбачається з постанови вона відповідає вищезазначеним приписам: в ній зазначено посадову особу, яка прийняла постанову, дату розгляду справи; місце скоєння правопорушення, відомості про особу, що скоїла правопорушенняа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Тому судова колегія приходить до висновку, що відповідач обґрунтовано та законно прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КупАП.

Разом з тим, суд першої інстанції, прийшовши до висновку про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП України, визнав правопорушення малозначним з урахуванням приписів ст. 22 КУпАП , та скасував постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в частині накладення адміністративного стягнення в сумі 425 грн за малозначністю діяння та обмежився усним зауваженням.

Проте такий висновок суду не ґрунтується на нормах закону з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються:

1) адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад;

2) виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом;

3) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, вищими спеціалізованими судами та Верховним Судом України;

4) органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно ст. 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов'язків.

Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Статтею 221 КУпАП визначено підвідомчість справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів. Проте, серед зазначених справ, відсутні справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КуПАП віднесено до компетенції органів Національної поліції.

На підставі ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 22 КупАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Аналіз вищезазначених приписів дає підстави для висновку, що суд може розглядати тільки справи про адміністративні правопорушення, які віднесені до його підвідомчості та тільки орган (посадова особа), який уповноважений розглядати певні справи про адміністративні правопорушення, може вирішувати питання про звільнення правопорушника.

Про зазначене свідчать і норми ст.293 КУпАП.

За приписами п.3 ч.1 ст..288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

На підставі ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Судова колегія зазначає, що до компетенції суду не належить розгляд питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3, що, в свою чергу, є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог позивачу.

Керуючись статтями 24, 94, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 березня 2017 року у справі № 263/554/17 - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 березня 2017 року у справі № 263/554/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції капрал поліції Снігура Олександра Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді І.А. Васильєва

Л.В. Ястребова