Справа № 805/4059/16-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кірієнко В.О.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року справа №805/4059/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

при секретарі судового засідання Борисова А.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: Єлізарова К.Д. (за довіреністю)

відповідач: Сенников А.А. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року по справі №805/4059/16-а (головуючий І інстанції Кірієнко В.О.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» до Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги №1233-17 від 11.05.2016 року, податкових повідомлень-рішень від 07.10.2016 року за №, № та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасувати податкову вимогу №1233-17 від 11.05.2016року, податкові повідомлення-рішення від 07.10.2016року за №, №; зобов'язання внести зміни до інтегрованих карток платника шляхом спрямування розподіленої в погашення пені суми у розмірі 6 760,76грн. за призначенням платежу, вказаному у платіжних дорученнях від 28.02.2017року за №, від 26.01.2017року за №, від 26.01.2017року за №.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 07.10.2016року за № про зобов'язання сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 479 394 грн. 99 коп. за платежем орендна плата з юридичних осіб; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 07.10.2016року за № про зобов'язання сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 14 650 грн.31 коп. за платежем орендна плата з юридичних осіб; визнано протиправною та скасовано податкову вимогу №1233-17 від 11.05.2016року на суму податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 2 456 700,15грн.; зобов'язано Мар'їнську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області внести зміни до інтегрованих карток платника Товариства з обмеженою відповідальністю «Техремпоставка» шляхом спрямування розподіленої в погашення пені суми у розмірі 6 760,76грн. за призначенням платежу, вказаному у платіжних дорученнях від 28.02.2017року за №, від 26.01.2017року за №, від 26.01.2017року за №.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач зазначив, що ним правомірно було прийнято спірні рішення, оскільки за позивачем обліковувався податковий борг з орендної плати за землю. Законодавством не передбачено автоматичне списання недоїмки, яка виникла на підставі звітності платника, лише за фактом перебування на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст.2 Закону України №1669, де проводилась антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду справи встановлено, що позивач зареєстрований за юридичною адресою: 85612, м. Курахове, вул. Плеханова, буд.34 та знаходиться на податковому обліку в Мар'їнській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області.

Позивачем до податкового органу було подано податкові декларації з орендної плати з юридичних осіб № від 11.02.2016 р. та № від 11.02.2016 р., у яких самостійно визначено податкове зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб за 2016 року 28 763 699,01грн. та 879 018,70 грн.

Позивачем 27.12.2016року до податкового органу було надано уточнюючі податкові декларації з орендної плати з юридичних осіб за № та за №, якими нараховано до зменшення податкового зобов'язання за березень, квітень, травень та частково червень 2016року в розмірі 7 750 218,91 грн. та 236 846,71 грн. відповідно.

Відповідачем було складено податкову вимогу №1233-17 від 11.05.2016 р. на суму податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб станом на 10.05.2016р. на суму основного платежу - 2 465 700 грн. 15 коп.

За наслідками оскарження наведеної вимоги в адміністративному порядку, рішеннями Головного управління ДФС у Донецькій області від 02.09.2016 р. №4937/10/05-99-17-01-13-4 та Державної фіскальної служби України від 06.10.2016 р. за №21828/6/99-99-17-01-15 скарги позивача залишені без задоволення, а податкова вимога без змін.

Підпунктом 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормою пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (надалі Закон №1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014року.

На виконання Закону №1669 розпорядженнями Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року та від 02.12.2015р. №1275-р було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, до якого включено, зокрема, м.Курахове та с. Дачне Донецької області.

Статтею 6 Закону №1669 (в редакції, чинної у спірний період) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Порядок звільнення від сплати за використання земельними ділянками Законом №1669 не визначений.

Згідно до частини 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

За приписами п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до податкового органу було подано уточнюючі податкові декларації з орендної плати з юридичних осіб за № та за №, якими нараховано до зменшення податкового зобов'язання за березень, квітень, травень та частково червень 2016року в розмірі 7 750 218,91грн. та 236 846,71грн. відповідно.

Тобто, позивачем було задекларовано звільнення від сплати земельного податку у відповідності до вимог ст..6 Закону №1669 шляхом подання уточнюючих розрахунків.

Відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача з питання своєчасності сплати орендної плати з юридичних осіб за 2016рі, за результатами якої складено акти 27.09.2016 р. №1209/12-0/31366910 та від 27.09.2016 р. №1210/12-0/31366910, якими встановлені порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з орендної плати за землю з юридичних осіб за квітень, травень 2016року.

На підставі наведеного акту відповідачем відповідно до ст..126 Податкового кодексу України прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Ш» від 07.10.2016 р., №, яким платнику податку нараховано штраф у розмірі 20 % у загальній сумі 479 394 грн. 99 коп. та за № штраф у розмірі 20 % в сумі 14 650 грн.31 коп.

З акту та розрахунку до спірних рішень вбачається, що штраф застосовано за несвоєчасну сплату позивачем грошового зобов'язання з орендної плати за землю з юридичних осіб за квітень, травень 2016року.

Статтею 10 Закону №1669 встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Сертифікатами Торгово-промислової палати України від 16.01.2015 р. за №2038 та від 21.01.2015р. №2696 засвідчено факт настання обставин непереборної сили, з 14.04.2014 р. при здійсненні позивачем господарської діяльності та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення податків та обов'язкових платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, спірними рішеннями позивачеві нараховані штрафні санкції за несвоєчасну сплату ним грошових зобов'язань у період дії форс-мажорних обставин.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що в силу норм ст..10 Закону №1669 позивач, в даному випадку, звільнений від відповідальності за несвоєчасну сплату податку, а тому правомірно скасовано спірні рішення.

Згідно до пояснень відповідача, пеня в розмірі 6 760,76грн. була нарахована ним за несвоєчасну сплату штрафних санкцій, які застосовані до позивача наступними податковими повідомленнями-рішеннями: - від 27.12.2016року за № на суму 1 438 184,97грн. (пеня за період з 23.01.2017року по 25.01.2017року в розмірі 1 208,87грн.), яке знаходиться в адміністративному оскарженні в ДФС України відповідно до скарги платника податків №44 від 16.03.2017року; - від 22.08.2016року за № на суму 479 367,99грн. (пеня за період з 03.02.2017року по 28.02.2017року в розмірі 5 516,33грн.), яке було скасовано постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20.02.2017року по справі №805/51/17-а, яка станом на 18.04.2017року не набрала законної сили; - від 26.12.2016року за № на суму 43950,93грн. (пеня за період з 23.01.2017року по 25.01.2017року в розмірі 35,56грн.), яке знаходиться в адміністративному оскарженні в ДФС України відповідно до скарги платника податків№42 від 16.03.2017року.

Відповідно до п.п.129.1.1, п.п.129.1.2, п.129.1 ст.129 Податкового кодексу нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобовязання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобовязання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобовязання, визначеного контролюючим органом у випадках, не повязаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобовязання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

За приписами п.129.2 наведеної статті у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов'язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов'язання (його частини) скасовується.

Згідно п.56.2 ст.56 Податкового кодексу у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до приписів п.56.15 ст.56 Податкового кодексу скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків (п.п.56.17.5 ст.56 Кодексу).

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що оскільки податкові повідомлення-рішення від 27.12.2016року за № від 22.08.2016року за № та від 26.12.2016року за № відповідно до приписів Податкового кодексу України не є узгодженими, тобто є такими граничний строк сплати грошових зобов'язань по яким ще не настав, то відсутні правові підстави для нарахування пені.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Колегія суддів вважає, що Закон №1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому судом першої інстанції правомірно застосовано при вирішенні справи.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року по справі №805/4059/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року по справі №805/4059/16-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 19 липня 2017 року.

Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 21 липня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

М.Г. Сухарьок