Справа № 806/1345/17
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року Житомир справа № 806/1345/17

категорія 8.2.3

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Шуляк Л.А., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області до Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод хімічного волокна" про стягнення 2207833,34 грн.,

встановив:

Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод хімічного волокна" податковий борг у сумі 2207833,34 грн., який позивачем у добровільному порядку не погашено.

Відповідно до ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, справу належить розгляду в порядку скороченого провадження.

Ухвала про відкриття скороченого провадження відповідачем була отримана, проте заперечень на адміністративний позов Відкрите акціонерне товариство "Житомирський завод хімічного волокна" не надало.

Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

Статтею 67 Конституції України проголошено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.

У відповідності до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно зі пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 269 Податкового кодексу України передбачено, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Особливості справляння податку суб'єктами господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються главою 1 розділу XIV цього Кодексу.

Порядок обчислення плати за землю регулюється ст. 286 ПК України.

Зокрема, пункт 286.2. ст. 286 Податкового кодексу України передбачає, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Судом встановлено, що відповідно до податкової декларації Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод хімічного волокна", поданої 10.02.2016, з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік та уточнюючого звіту, поданого 07.10.2016, відповідачем самостійно визначена річна сума земельного податку (а.с. 10, зворотній бік а.с. 10). Податковий борг з плати за землю відповідача становить 59066,34 грн., в тому числі відповідно до податкових розрахунків земельного податку № від 07.10.2016 термін сплати 30.12.2016 сума у розмірі 340,41 грн., № від 10.02.2016 термін сплати 30.01.2017 у розмірі 58385,54 грн. та податкового розрахунку земельного податку № від 07.10.2016 термін сплати 30.01.2017 у сумі 340,39 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості податкового боргу (а.с. 7).

Статтею 203 ПК України, визначено порядок надання податкової декларації та строки розрахунків з бюджетом по податку на додану вартість, згідно якої податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Також, судом з'ясовано, що відповідачем подано до Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області податкову декларацію та уточнену декларацію по податку на додану вартість, самостійно визначено грошове зобов'язання у сумі 2148767,00 грн. та не сплачено у строк визначений Податковим кодексом , тому дане зобов'язання станом на 03.05.2017 має статус податкового боргу. Податковий борг з податку на додану вартість відповідача становить 2148767,00 грн., в тому числі 2147195,00 основний платіж та 1572,00 грн. штрафні санкції. Відповідно до уточнюючих розрахунків до декларації податкових зобов'язань з податку на додану вартість згідно наказу №213 № за 01.11.2016 сума боргу 26216,00 грн., за 27.01.2017 у розмірі 786,00 грн., згідно наказу №213 № від 27.01.2017 у сумі 786,00 грн. та відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.01.2017 термін сплати 30.01.2017 у розмірі 2120979,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості податкового боргу (а.с. 7).

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою, що передбачено п. 54.1 ст.54 Податкового кодексу України.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення (п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України).

11 жовтня 2001 року позивачем сформовано та направлено поштою відповідачу податкову вимогу форми "Ю1" № 1/1 із зазначенням суми податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями у розмірі 33388,78 грн. (а.с. 11).

Відповідач суму боргу не оспорив, письмових заперечень проти позову не надіслав. Доказів погашення заборгованості в сумі 2207833 грн. 34 коп. відповідачем у добровільному порядку суду надано не було.

З огляду на викладене та на те, що наявність податкового боргу підтверджена матеріалами справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.

В силу приписів ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 86, 158-163, 183-2, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод хімічного волокна" на користь державного бюджету в особі Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області податковий борг у сумі 2207833 (два мільйона двісті сім тисяч вісімсот тридцять три ) грн. 34 коп. з рахунків платника податків відкритих у банківських та фінансових установах, обслуговуючих такого платника податків.

Постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження, виконується негайно, та крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.А.Шуляк