Справа № 591/5972/16-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 липня 2017 року м. Київ К/800/16472/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу управління Державної міграційної служби України в Сумській області на постанову Зарічного районного суду міста Суми від 13 березня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника управління Державної міграційної служби України в Сумській області Костєннікова Дмитра Михайловича, управління Державної міграційної служби України в Сумській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Зарічного районного суду міста Суми з вказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною і скасувати постанову серії ПН МСМ №050060, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.206 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 5100 грн.; закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого статті 206 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що постанова, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф є незаконною, оскільки не містить дати її винесення, часу, дати, місця та суті правопорушення, крім того, йому не були роз'яснені його права, передбачені статтею 268 КУпАП, про що ним зазначено в самому протоколі та в постанові.

Постановою Зарічного районного суду міста Суми від 13 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року, визнано протиправною та скасовану постанову ПН МСМ №050060 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.206 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, управління Державної міграційної служби України в Сумській області подало касаційну скаргу, в якій просило їх скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 15 травня 2017 року касаційна скарга, з урахуванням приписів статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, залишалася без руху в зв'язку з встановленням її недоліку із наданням строку для його усунення.

У встановлений судом строк відповідачем подано заяву про поновлення строку касаційного оскарження й вказані ним причини його пропуску є достатніми для визнання їх поважними.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Судами встановлено, що 07.11.2016р. працівниками ДМС складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МСМ №053303, в якому зазначено, що ОСОБА_1 здавав громадянину Узбекистану Нажміддінову Абдуражиду та громадянину Азербайджану ОСОБА_2 (які знаходилися на території України без документів на право проживання) в оренду житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, чим порушив п.8 Постанови КМУ «Про затвердження порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України».

Постановою начальника управління Державної міграційної служби України в Сумській області серії ПН МСМ №050060 за вказане правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст.206 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.206 КУпАП надання громадянами іноземцям та особам без громадянства житла, транспортних засобів, сприяння їх незаконній реєстрації, оформленню документів на проживання чи навчання, прийняттю на роботу, а також надання інших послуг на порушення встановлених правил перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні і правил транзитного проїзду їх через територію України, якщо ці дії безпосередньо не пов'язані із незаконним переправленням осіб через державний кордон України, тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Втім, у протоколі від 07.11.2016р. ПР МСМ №053303, який складений відносно ОСОБА_1, не було зазначено ані часу, ані місця вчинення ним правопорушення; до того ж, в даному протоколі відсутній підпис позивача про роз'яснення йому прав і обов'язків, зокрема, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (про факт нероз'яснення ОСОБА_1 його прав і обов'язків, передбачених ст.268 КУпАП адвокатом позивача зазначено у протоколі від 07.11.2016р. ПР МСМ №053303 та постанові про накладення адміністративного стягнення серії ПН МСМ №050060).

Таким чином, з огляду на наведені обставини, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що складений стосовно позивача протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам, встановленим ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по-батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Водночас, всупереч наведеним приписам, у постанові серії ПН МСМ №050060 в справі про адміністративне правопорушення відповідачем не вказано як дати розгляду справи, так і дати винесення постанови, а тому, як правильно зазначено судами попередніх інстанцій, вказана постанова винесена з порушенням вимог законодавства та, як наслідок, підлягає скасуванню.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Поновити управлінню Державної міграційної служби України в Сумській області пропущений строк подання касаційної скарги.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою управління Державної міграційної служби України в Сумській області на постанову Зарічного районного суду міста Суми від 13 березня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника управління Державної міграційної служби України в Сумській області Костєннікова Дмитра Михайловича, управління Державної міграційної служби України в Сумській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, що її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник