Справа № 824/400/17-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/400/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дембіцький П.Д., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головне управління ДФС України у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ГУ ДФС України у Чернівецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 62073,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на день подання позову до суду за відповідачем обліковується борг по податку на доходи фізичних осіб на суму 62073,12 грн. Оскільки, заборгованість в добровільному порядку відповідачем не сплачена, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення суми боргу в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, клопотав про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, за адресою внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідачу за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України неодноразово надсилалися рекомендовані листи з повідомленням про вручення із зазначенням часу, дати та місця проведення судового розгляду справи, які відповідачем отримані, про що свідчить підпис про тримання.

Згідно до ч. 8 ст. 35 КАС України вважається, що повістку вручено особі, якщо вона доставлена за адресою внесеною до відповідного реєстру.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, згідно ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе розглянути справу без представника відповідача, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи приписи ст. 122 КАС України, суд вважає, що подання до суду позивачем клопотання про розгляд справи без його участі не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та взята на облік в органах ДФС як платник податків.

18.04.2016 року представниками відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку відповідача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року. За результатами перевірки складено акт перевірки від 18.04.2016 року №659/24-12-13-04/НОМЕР_1, яким зафіксовано порушення: - п. 179.1. ст. 179 податкового кодексу України - неподання податкової декларації за період, що перевірявся; - абз. д) пп. 164.2.17. п. 164.2. ст. 164 Податкового кодексу України невключено до загального річного оподатковуваного доходу дохід, отриманий платником податків як додаткове благо у вигляді анулювання (прощення) заборгованості та не застосовано ставку податку відповідно до п. 167.1. ст. 167 Кодексу до доходу, отриманого від отримання додаткового блага, у результаті чого визначеного суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за період що перевірявся на суму 49522,49 грн (а.с. 13-17).

На підставі акта перевірки від 18.04.2016 року №659/24-12-13-04/НОМЕР_1 позивачем винесено податкові повідомлення-рішення: - № від 29.04.2016 року форми Р за штрафними санкціями на суму 170,00 грн. (а.с. 19); - № НОМЕР_2 від 29.04.2016 року форми Р на суму 61903,12 грн., в тому числі: за податковими зобов'язаннями - 49522,49 грн., за штрафними санкціями - 12380,63 грн.

Таким чином, станом на дату звернення позивача до суду із вказаним позовом, за відповідачем рахується податковий узгоджений борг по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 62073,12 грн., в тому числі: податкове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в сумі 49522,49 грн. та штрафні (фінансові) санкції в сумі 12550,63

У зв'язку з несплатою податкового боргу позивачем сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу форми Ф №1256-17 від 19.08.2016 року на суму 62073,12 грн. (а.с. 22).

Заборгованість відповідача підтверджується розрахунком заборгованості та обліковою карткою платника податку, відповідно до яких станом на 07.06.2017 року за відповідачем обліковується заборгованість по податку на доходи фізичних осіб на суму 62073,12 грн. (а.с. 11-12).

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення закону та робить відповідні висновки.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпункт 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пункт 31.1 статті 31 ПК України визначає, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку із сформованою заборгованістю відповідачу було надіслано корінець податкової вимоги форми Ф№1256-17 від 19.08.2016 року на суму 62073,12 грн.

На момент утворення досліджуваних заборгованостей зазначена податкова вимога не була відкликана.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем доведено суду правомірність заявлених вимог. На день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, а тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Крім того, суд зазначає, що відповідач ні в судовому ні в адміністративному порядку не оскаржував податкові повідомлення-рішення форми Р від 29.04.2016 року № та №, а також податкову вимогу форми Ф№1256-17 від 19.08.2016 року. Доказів, які б свідчили про погашення вказаної суми заборгованості на день розгляду справи або ж спростовували доводи позивача відповідачем суду не подано.

Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обовязковості сплати податків і зборів, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Чернівецькій області щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 62073,12 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням вимог частини 4 статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 69-71, 76, 86, 94, 122, 128, 158, 159, 161- 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ід. код. НОМЕР_1, який поживає за адресою АДРЕСА_1) до державного бюджету податковий борг у сумі 62073,12 грн. (шістдесят дві тисячі сімдесят три грн. 12 коп.)

3. Копії постанови направити сторонам.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя П.Д. Дембіцький