Справа № 703/88/17
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 703/88/17 Головуючий у 1-й інстанції: Опалинська О.П.
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м.Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві (без фіксування технічними засобами) апеляційну скаргу Виконуючого обов`язки Смілянського міського голови - секретаря Смілянської міської ради на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Виконуючого обов`язки Смілянського міського голови - секретаря Смілянської міської ради, Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Виконуючого обов`язки Смілянського міського голови - секретаря Смілянської міської ради (далі - Відповідач 1), Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області (далі - Відповідач 2) та з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просила: визнати дії та бездіяльність Відповідача 1 протиправними при розгляді заяв від 22 грудня 2016 року та 10 січня 2017 року та відмові у наданні довідок про складові заробітної плати працюючого завідувача відділу виконавчого комітету Смілянської міської ради станом на 1 грудня 2015 року та 1 січня 2017 року; зобов'язати Відповідача 1 надати довідки про заробітну плату станом на 01.12.2015 року та 01.01.2017 року для проведення перерахунку пенсії; стягнути з Відповідача 2 на користь Позивача 10000,00 грн моральної шкоди.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2017 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії Виконуючого обов'язки Смілянського міського голови - секретаря Смілянської міської ради Черкаської області протиправними при розгляді заяв ОСОБА_2 від 22 грудня 2016 року та 10 січня 2017 року та щодо відмови у наданні їй довідок про складові заробітної плати працюючого завідувача відділу виконавчого комітету Смілянської міської ради станом на 1 грудня 2015 року та 1 січня 2017 року; зобов'язано Виконуючого обов'язки Смілянського міського голови - секретаря Смілянської міської ради видати ОСОБА_2 довідку про заробітну плату для проведення перерахунку пенсії в зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючих державних службовців відповідно до її заяв від 22 грудня 2016 року та 10 січня 2017 року. В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Відповідач 1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог; стягнути з Позивача понесені судові витрати за подання апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

14.07.2017 року через канцелярію Київського апеляційного адміністративного суду надійшла заява від представника Відповідача 1 про розгляд апеляційної скарги за його відсутності; апеляційну скаргу просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч.6 ст.12 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з"явилися.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана обов"язковою, колегія суддів відповідно до ч.4 ст.196 КАС України вважає можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно з ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 грудня 2016 року Позивач звернулася до Відповідача 1 із заявою про видачу довідки про складові заробітної плати відповідного працюючого державного службовця станом на 15 грудня 2015 року.

Листом від 10 січня 2017 року Відповідачем 1 відмовлено у видачі довідки та роз'яснено, що постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 «Про впорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» виключено норми щодо проведення перерахунку пенсії державним службовцям, які були визначені пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Постановою правління Пенсійного фонду України від 04 липня 2016 року №15-2 «Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року №15-1» форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії виключено.

Також, 10 січня 2017 року Позивач звернулася до Виконуючого обов'язки Смілянського міського голови Федоренко В.А. із заявою про видачу довідки про складові заробітної плати станом на 01.01.2017 року.

24 січня 2017 року Відповідач 1 листом №П-2/02-03-2 відмовив у видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії посилаючись на те, що постановою правління Пенсійного фонду України від 4 липня 2016 року №15-2 «Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 4 вересня 2013 року №15-1» форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії виключено. З 23 вересня 2016 року постанова КМУ від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» втратила чинність та чинним законодавством України не передбачено перерахунку пенсії. З урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII відсутні підстави для видачі Позивачу довідки про заробітну плату для перерахування пенсії.

Так, статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною станом на час призначення пенсії Позивачу передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У пункті 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» у редакції, чинній станом на час призначення пенсії Позивачу було визначено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання «заслужений», за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

В подальшому законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Законом України від 28.12.2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» і викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка застосовується з 01 грудня 2015 року, внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865, а саме: виключено п.4 щодо визначення умов перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу».

Відповідно, у зв'язку із набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 втратив чинність пункт, який передбачав порядок затвердження форми довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії державним службовцям.

23 вересня 2016 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622, якою затверджено Перелік постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, серед яких втратив чинність пункт 1 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Таким чином, 23 вересня 2016 року втратив чинність пункт 1 змін, що були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013, в частині внесення змін в постанову Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (пункт 4 виключено, а абзац перший пункту 5 викладено в новій редакції).

Постановою Правління Пенсійного фонду України «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах №2а-8893/12/2670, №2а-4753/09/2670» від 04.09.2013 року №15-1 (далі - Постанова) затверджено форми довідок про заробітну плату, що додаються: форму довідки про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позивач звернулась із заявами до Виконуючого обов`язків Смілянського міського голови - секретаря Смілянської міської ради Федоренка В.А. 22 грудня 2016 року та 10 січня 2017 року про видачу довідки про складові заробітної плати, що подається для перерахунку пенсії.

Між тим, постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 року №15-2, яку зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 липня 2016 року за №1020/29150, було внесено зміни у постанову Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року №15-1, зокрема виключено форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію. Зазначена постанова набрала чинності 02 вересня 2016 року.

Таким чином, лише до 02 вересня 2016 року Відповідач 1 був зобов'язаний видавати пенсіонерам довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, як на державний орган (установу, організацію, підприємство), в якому працювала особа до виходу на пенсію.

Отже, норми, які визначали підстави видачі довідки для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям та її форму, на час звернення Позивача втратили чинність.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди на користь Позивача, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова №4) передбачено, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з чинним законодавством моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За приписами пункту 9 Постанови №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання видати довідки про складові заробітної плати непрацюючого державного службовця, то відповідно не підлягає задоволенню і позов в частині відшкодування моральної шкоди.

За приписами ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Отже, вказана норма передбачає відшкодування суб'єкту владних повноважень документально підтверджених витрат, пов'язаних лише з залученням свідків та проведенням експертизи та не передбачає відшкодування відповідачу інших судових витрат.

При цьому, присудження на його користь інших видів судових витрат, зокрема сплаченого ним судового збору, жодною нормою чинного адміністративного процесуального законодавства не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22 червня 2016 року у справі К/800/45874/15.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Положеннями ст.159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Частиною 1 статті 198 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду, суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову суду та прийняти нову постанову.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 41, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконуючого обов`язки Смілянського міського голови - секретаря Смілянської міської ради задовольнити.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Виконуючого обов`язки Смілянського міського голови - секретаря Смілянської міської ради, Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Постанова складена у повному обсязі 19 липня 2017 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Троян Н.М.