Справа № 642/6577/16-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 липня 2017 року м. Київ К/800/20752/17
Суддя Вищого адміністративного суду України Іваненко Я.Л., перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Державної прикордонної служби України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и л а :
Відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Державної прикордонної служби України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 23 червня 2017 року касаційну скаргу залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. У встановлений в ухвалі строк скаржником усунуто недоліки касаційної скарги.
Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним пункт 15 Протоколу № 41 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 27 травня 2016 року. Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 та висновки ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві". Зобов`язано Міністерство оборони України подати у місячний строк після набрання чинності рішення звіт про його виконання. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
У касаційній скарзі Міністерство оборони України зазначає, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є такими, що прийняті з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягають скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів касаційної скарги вказує, що витрати, пов`язані з виплатою позивачеві одноразової грошової допомоги, повинна нести Державна прикордонна служба України, а не Міністерство оборони України, оскільки позивач проходив строкову військову службу у прикордонних військах колишнього СРСР.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 27 жовтня 1983 року по 23 грудня 1985 року проходив строкову військову службу у Збройних Силах СРСР, у тому числі у складі діючої армії в складі військової частини НОМЕР_1 під час бойових дій в Демократичній Республіці Афганістан, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 .
Під час проходження служби позивач отримав поранення, контузію (множинні осколкові поранення голови, шиї, правої руки, контузія головного мозку у 1985 році в ДРА), які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії, внаслідок чого позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, що підтверджується витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців №150 від 08 липня 2014 року, а також довідкою МСЕК №204704 від 21 серпня 2014 року.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2016 року по справі № 820/1383/16 визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягає в неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги..." та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 березня 2016 року про виплату одноразової грошової допомоги. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На виконання вказаної постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в порядку та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".
03 червня 2016 року Департаментом фінансів Міністерства оборони України позивачу направлено лист №248/3/6/2575 з повідомленням про те, що Комісією Міністерства оборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги прийнято рішення про повернення документів позивача щодо призначення грошової допомоги на доопрацювання, оскільки заявник проходив службу в Прикордонних військах КДБ СРСР.
Відповідно до пункту 15 протоколу №41 від 27 травня 2016 року Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України, причиною повернення документів на доопрацювання стало те, що на день звільнення з військової служби ОСОБА_1 проходив службу в Прикордонних військах КДБ СРСР, тому витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги, на думку Комісії, мають здійснюватись Державною прикордонною службою України.
Не погодившись з бездіяльністю Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення за результатами розгляду наданого Харківським обласним військовим комісаріатом висновку та поданих позивачем документів, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно статей 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Відповідно до частини 1 статті 16 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
З аналізу наведених норм Закону вбачається, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.
Зазначена позиція судів першої та апеляційної інстанцій узгоджується з висновками, викладеними у рішенні Верховного Суду України від 18 листопада 2014 року по справі № 21-446а14.
При цьому, застосування статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності внаслідок ушкодження здоров`я, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.
Частиною 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, станом на час встановлення позивачеві інвалідності 27 серпня 2014 року механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначений Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Пунктом 11 вказаного Порядку передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
За приписами пункту13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Разом з тим, як було встановлено судами попередніх інстанцій, Міністерством оборони України не було прийнято рішення, передбаченого Порядком № 975 щодо можливості призначення виплати одноразової грошової допомоги позивачу або відмову у її призначенні, чим допущено порушення права позивача на належний розгляд поданої ним заяви та документів і прийняття відповідного рішення з приводу призначення та виплати одноразової грошової допомоги.
Натомість, подані позивачем документи для призначення одноразової грошової допомоги повернуто Департаментом фінансів Міністерства оборони України на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 на доопрацювання з посиланням на пункт 17 Порядку № 975, а саме, з мотивів того, що витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу в Прикордонних військах, мають здійснюватися Державною прикордонною службою України.
Разом з тим судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2016 року по справі № 820/1383/16, що набрала законної сили, у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського обласного військового комісаріату спростовано посилання відповідача про необхідність звернення ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України для здійснення виплати одноразової грошової допомоги, оскільки законодавцем встановлено обов`язок саме Міністерства оборони України стосовно прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги.
Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що обов`язок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, покладений саме на Міністерство оборони України.
Висновки судів попередніх інстанції узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують та ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм.
Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.
За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).
Касаційна скарга Міністерства оборони України є необґрунтованою, оскільки викладені в ній обставини і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, а зазначені в касаційній скарзі доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.
Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и л а :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Державної прикордонної служби України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.Л. Іваненко