Справа № 367/945/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 367/945/17 Головуючий у 1-й інстанції: Пархоменко О.В. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

11 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря Цюпка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Ірпіньського міського суду Київської області від 10 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання призначити пільгову пенсію,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року позивач звернувся в Ірпінський міський суд Київської області з позовом до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання призначити пільгову пенсію.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 10 травня 2017 року позов задоволено:

визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у місті Буча Київської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 пільгової пенсії відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у місті Буча Київської області № 37 від 30 серпня 2016 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 за віком згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення";

зобов'язано Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_2 пенсію відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 31.05.2016 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 періоди з 01.09.1980 по 12.06.1984, з 12.09.1983 по 23.11.1983, з 17.12.1984 по 27.11.1986, з 19.01.1987 по 22.01.1990 та з 21.01.1991 по 03.08.1994.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується копією трудової книжки позивача, він у період з 19.01.1987 по 10.07.1987 працював на шахті «Шахтарська - Глибока» підземним гірничим майстром з повним робочим днем під землею.

11 липня 1987 року позивач був переведений гірником очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем в шахті та звільнений шахти «Шахтарська - Глибока» 22.01.1990 (а.с. 13-14).

31 травня 2016 року позивач звернувся до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умова по списку № 1.

Рішенням управління Пенсійного фонду України у м. Буча Київської області № 37 від 30.08.2016 06 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 14 (а.с. 17) з посиланням на те, що подані позивачем довідки містять розбіжності з записами трудової книжки, а саме: в пільговій довідці зазначена робота на різних дільницях, а в трудовій книжці дільниці не зазначаються, в довідках не зазначено які робочі місця були атестовані, не виведено стаж пільгової роботи, а шахта «Шахтарська-Глибока» зареєстрована на території непідконтрольній українській владі у м. Шахтарськ Донецької області.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, у тому числі працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою Ради Міністрів УРСР від 22.08.1956 № 1173 затверджено списки виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах.

Пунктом 1 розділу І Списку N 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах всі робітники, інженерно-технічні працівники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди і інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників і інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно довідки №22 від 20.01.2016, що видана ВП «Шахта Шахтарська - Глибока» ДП «Шахтарськантрацит», позивач з 19.01.1987 по 10.07.1987 працював майстром гірського ділянки з повним робочим днем під землею; з 11.07.1987 по 31.05.1988 гірником очисного забою з повним робочим днем під землею; з 01.06.1988 по 13.01.1989 гірничомонтажник підземного ділянки з повним робочим днем під землею; з 14.01.1989 по 22.01.1990 гірником очисного забою з повним робочим днем під землею, за професією, що передбачена Списком №1 (розділ 1, пункт 1), затвердженим постановою КМ СССР №10 від 26.01.1991 (а.с. 19).

Згідно довідки №300 від 12.11.2015 позивач з 21.01.1991 по 24.08.1992 працював гірником очисного забою ділянки з видобутку вугілля з повним робочим днем під землею та з 25.08.1992 по 03.08.1994 прохідником ділянки з видобутку вугілля з повним робочим днем під землею за професією, що передбачена Списком №1 (розділ 1, пункт 1), який затверджений постановою КМ СССР №10 від 26.01.1991.

Пунктом 4.5 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 встановлено, що якщо атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно.

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно довідок ВП «Шахта «Шахтарська-Глибока» №22 та №300 атестація робочих місць на підприємстві проводилася згідно наказів №468к від 04.11.1994, №532к від 03.11.1999, №753к від 03.11.2004, №1028 від 03.11.2005, №1034к від 04.11.2005, №743к від 06.11.2009, №723к від 01.11.2010. Крім того, наказ № 468к від 04.11.1994 наявний в матеріалах справи (а.с. 22-24).

Крім того, згідно з п. д ст. 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у період з 01.09.1980 по 12.06.1984 навчався за спеціальністю та проходив практику (з 12.09.1983 по 23.11.1983) у гірничому технікумі ім. О.Ф. Засядько, а 07 серпня 1984 року позивач був прийнятий на роботу гірським майстром підземником.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що перерва між днем закінчення позивачем навчання і днем зарахування його на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про відсутність підстав для зарахування періоду навчання позивача та період проходження виробничої практики (з 01.09.1980 по 12.06.1984) до пільгового стажу.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу роботи позивача усього періоду проходження ним військової служби, оскільки на думку колегії суддів документально підтверджений пільговий стаж роботи позивача складає 3 роки і 3 дні, а тому останній має право на зарахування до пільгового стажу роботи всього періоду проходження військової служби, а саме з 17.12.1984 по 27.11.1986.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що наявні в матеріалах справи документи в повній мірі підтверджують факт роботи позивача на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 у період з 01.09.1980 по 12.06.1984, з 17.12.1984 по 27.11.1986, з 19.01.1987 по 22.01.1990 та з 21.01.1991 по 03.08.1994, враховуючи те, що на момент звернення за перерахунком пенсій йому виповнилося 50 років, а загальний стаж його роботи становить більше 30 років, на думу колегії суддів останній має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №1.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області- залишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 10 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 17 липня 2017 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В. О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.