Справа № 820/2349/17
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

17 липня 2017 р. 11:11 год. справа №820/2349/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання - Король Д.О.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Хілковський О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому просить суд: скасувати в частині, що стосується оголошення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1, наказ начальника Харківського прикордонного загону № 1809-аг від 19.12.2016 року «Про дисциплінарне стягнення».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно керівних документів перевірка персоналу на професійну придатність здійснюється два рази на рік: за півріччя та за рік. Перевірка персоналу підрозділу де позивач проходить службу проводилась в період коли він перебував на лікарняному, а саме з 03 по 05 листопада 2016 року. Тобто перевірку позивач не проходив і тому вважає, що незадовільна оцінка йому проставлена протиправно в зв'язку з чим притягнення його до дисциплінарної відповідальності у оскаржуваному наказі вважає незаконним, а отже підлягають скасуванню.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити на підставі викладених у позові фактів та додаткових пояснень.

Представник відповідача у запереченнях на адміністративний позов та у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що оголошення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 наказом начальника Харківського прикордонного загону № 1809-аг від 19.12.2016 року «Про дисциплінарне стягнення» вчинені в межах, на підставі та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить службу у Харківському прикордонному загоні Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на посаді заступника начальника застави з персоналу 1 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування Харківського прикордонного загону.

Наказом начальника Харківського прикордонного загону «Про підсумки підготовки персоналу Харківського прикордонного загону у 2016 році та завдання на 2017 рік» №1809-АГ від 19 грудня 2016 року за низьку професійну підготовку та незадовільні особисті показники за результатами підсумкової перевірки на професійну придатність виконувати обов'язки за посадою за 2016 рік оголошено догану заступнику начальника 1 прикордонної застави з персоналу майору ОСОБА_1

Відповідно до Інструкції з організації проведення перевірки військовослужбовців Держаної прикордонної служби України на професійну придатність затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 15.10.2012 №843 яка знаходиться у відкритому доступі на сайті Державної прикордонної служби України (далі - Інструкція) з метою якісної організації та здійснення контролю готовності кожного військовослужбовця Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужби) виконувати службові обов'язки за посадою здійснюється перевірка рівня його професійної підготовки (далі - підсумкова перевірка).

З метою деталізації порядку проведення перевірки на професійну придатність також були видані Методичні рекомендації щодо порядку проведення підсумкової перевірки в органах охорони державного кордону Державної прикордонної служби України, затверджені Директором Департаменту персоналу Адміністрації Державної прикордонної служби України 01.03.2013 року (далі методичні рекомендації).

Відносно посилань позивача на те, що вказані Інструкція не пройшла процедуру державної реєстрації в Міністерстві юстиції України, суд зазначає наступне.

Державна реєстрація нормативно-правових актів здійснюється відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року № 34/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2005 року за № 381/10661.

На державну реєстрацію подаються нормативно-правові акти, прийняті уповноваженими на це суб'єктами нормотворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, що містять норми права, мають неперсоніфікований характер і розраховані на неодноразове застосування, незалежно від строку їх дії (постійні чи обмежені певним часом) та характеру відомостей, що в них містяться, у тому числі з грифами "Для службового користування", "Особливої важливості", "Цілком таємно", "Таємно" та іншими, а також прийняті в порядку експерименту.

Державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що: а) зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколами до неї, міжнародними договорами України, згоду на обов"язковість яких надано Верховною Радою України, та acquis communautaire, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації; б) мають міжвідомчий характер, тобто є обов'язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, а також органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вказана інструкція не містить норм, передбачених Порядком подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року № 34/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2005 року за № 381/10661, відповідно не підлягає обов'язковій державній реєстрації в Міністерстві юстиції України.

Відповідно до п 3.1. Інструкції та п. 3.1. Методичних рекомендацій передбачено, що Перевірка на професійну придатність здійснюється шляхом перевірки: спеціальної підготовки; загальної підготовки (інші, крім спеціальної підготовки напрямів підготовки).

Пунктами 3.2. Інструкції та п. 3.2. Методичних рекомендацій встановлено, що спеціальна підготовка є основним напрямом підготовки персоналу Державної прикордонної служби України.

Перевірка спеціальної підготовки включає (крім перевірки спеціальної підготовки інспекторів-кінологів): перевірку рівня теоретичної підготовки; перевірку якості практичного виконання посадових обов'язків.

Відповідно до п.3.2.3 Інструкції та Методичних рекомендацій, якість практичного виконання посадових обов'язків військовослужбовців оцінюється виходячи з оцінок результатів практичної діяльності кожного за звітний період. З цією метою кожному військовослужбовцю за підсумками його практичної діяльності відповідним начальником (командиром) підрозділу в кінці кожного місяця в журналі обліку заходів підготовки виставляється оцінка за практичне виконання посадових обов'язків. Підсумкова оцінка за якість практичного виконання посадових обов'язків за звітний період вираховується як середнє арифметичне суми всіх балів, отриманих військовослужбовцем за звітний період, виражене цілим числом.

Судом встановлено, що на виконання вищевказаних вимог у відповідному розділі Журналу обліку заходів підготовки персоналу прикордонної комендатури швидкого реагування, витяг з якого міститься в матеріалах справи, щомісяця виставлялись оцінки за практичне виконання посадових обов'язків персоналом ПКШР, в тому числі і позивачу. Відповідно до вищевказаного журналу позивач мав незадовільні оцінки за практичне виконання посадових обов'язків.

Абзацом 4 п. 3.2.4. Методичних рекомендацій передбачено, що індивідуальна оцінка зі спеціальної підготовки визначається: "незадовільно" - при отриманні однієї незадовільної оцінки.

Відповідно до абз. 4 п 3.4. Методичних рекомендацій за результатами перевірки кожному військовослужбовцю виставляється індивідуальна загальна оцінка з професійної підготовки, виходячи з таких критеріїв: "незадовільно" - при отриманні однієї незадовільної оцінки.

Також судом встановлено, що відповідно до п.4.1.1 Методичних рекомендацій, у разі відсутності військовослужбовця з поважних причин індивідуальна загальна оцінка йому виставляється на підставі оцінки за спеціальну підготовку (оцінки за якість практичного виконання посадових обов'язків).

Таким чином з наявних матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що оцінка зі спеціальної підготовки була виставлена позивачу, з урахуванням оцінки за практичне виконання посадових обов'язків.

Отже, з огляду на відсутність військовослужбовця з поважних причин, а саме перебування позивача на лікарняному, позивач отримав оцінку незадовільно зі спеціальної підготовки, що відповідає вимогам та критеріям Інструкції та Методичних рекомендацій.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов'язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Частина четверта вступу (преамбули) Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України 24 березня 1999 року N 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут) визначає, що дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, внутрішні війська Міністерства внутрішніх справ України, війська Цивільної оборони України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту.

Сутність військової дисципліни, обов'язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов'язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Статтею 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов'язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов'язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту передбачено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно з приписами статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Відповідно до статті 71 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України командир полку (корабля 1 рангу), бригади, дивізії щодо підлеглих офіцерів має право: а) робити зауваження, оголошувати догану, сувору догану; б) попереджувати про неповну службову відповідність.

З огляду на зазначені норми права суд приходить до висновку, що начальник Харківського прикордонного загону мав право та підстави для оголошення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 наказом №1809-аг від 19.12.2016 року «Про дисциплінарне стягнення».

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За викладених обставин, суд прийшов до висновку, що дії начальника Харківського прикордонного загону щодо оголошення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 наказом №1809-аг від 19.12.2016 року «Про дисциплінарне стягнення», вчинено без порушення вимог чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені законодавством України, з використанням повноважень, з метою, якою це повноваження надано та обґрунтовано, тобто з урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, дії відповідача є правомірними, вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 17, 50, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування наказу - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 20.07.2017 року.

Суддя Біленський О.О.