Справа № 805/589/15-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" липня 2017 р. м. Київ К/800/38102/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Рецебуринського Ю.Й.,

Штульман І.В.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - ГУ МВС України), Дзержинського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - Дзержинський МВ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся з вказаним позовом до суду, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив: визнати протиправним та скасувати наказ МВС України №963 від 29 серпня 2014 року в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення його з посади; визнати протиправним та скасувати наказ МВС України №1720о/с від 29 серпня 2014 року в частині звільнення його з посади; поновити його на посаді інспектора - чергового чергової частини штабу Дзержинського МВ з 29 серпня 2014 року; стягнути на його користь з Дзержинського МВ грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 29 серпня 2014 року по день прийняття постанови.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ МВС України №963 від 29 серпня 2014 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ капітана міліції ОСОБА_4 з посади інспектора - чергового чергової частини штабу Дзержинського МВ. Визнано протиправним та скасовано наказ МВС України №1720 о/с від 29 серпня 2014 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ капітана міліції ОСОБА_4 з посади інспектора - чергового чергової частини штабу Дзержинського МВ. Поновлено капітана міліції ОСОБА_4 на посаді інспектора - чергового чергової частини штабу Дзержинського МВ з 30 серпня 2014 року. Зобов'язано Дзержинський МВ нарахувати та виплатити ОСОБА_4 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30 серпня 2014 року по 14 травня 2015 року виходячи з розрахованого судом розміру грошового забезпечення за цей період в сумі 34 419,42 грн. - за відрахуванням зборів і обов'язкових платежів та сум грошового забезпечення, нарахованих та виплачених позивачу після його звільнення. В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 серпня 2015 року постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухваленого ним рішення та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

З огляду на те, що особи, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з'явилися, суд, на підставі положень пункту 2 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), здійснює касаційний розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу в органах МВС України, остання займана ним посада - інспектора - чергового чергової частини штабу Дзержинського МВ, а останнє присвоєне йому спеціальне звання - капітан міліції.

Наказом МВС України №963 від 29 серпня 2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Дзержинського МВ, Добропільського МВ, Красноармійського МВ, УДАІ ГУМВС, НДЕКЦ при ГУМВС України в Донецькій області та УМВС України на Донецькій залізниці» за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення статті 65 Конституції України, частини третьої статті 3, частини першої статті 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 року №382, керуючись статтями 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, капітана міліції ОСОБА_4, інспектора - чергового чергової частини Дзержинського МВ звільнено з органів внутрішніх справ України за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114 (далі - Положення).

Наказом МВС України від 29 серпня 2014 № 1720 о/с «По особовому складу» капітана міліції ОСОБА_4, інспектора - чергового чергової частини Дзержинського МВ звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із постановленням на військовий облік) за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу).

Підставою для прийняття вказаних наказів став висновок службового розслідування, проведеного на підставі наказу МВС України від 29 серпня 2014 року № 889, за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУ МВС України в Донецькій області та УМВС України на Донецькій залізниці, який 29 серпня 2014 року затверджений Міністром внутрішніх справ України Аваковим А.Б., відповідно до якого 7 липня 2014 року після захоплення озброєними ополченцями ДНР приміщення Дзержинського МВ частина особового складу відділу, в тому числі і позивач, згідно отриманої інформації співпрацювали з незаконним озброєним формуванням ДНР (написали розписки про відмову виконувати і дотримуватись вимог законів України), чим зрадили державні інтереси України та порушили складену ними раніше Присягу працівника органів внутрішніх справ України (далі - ОВС України).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не доведено факт скоєння позивачем вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, а тому відсутні підстави для застосування до нього звільнення за пунктом 66 Положення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд дійшов висновку, що беручи на себе зобов'язання не виконувати накази державної влади України, позивач зрадив інтересам служби, підірвав авторитет працівника правоохоронного органу, порушив Присягу працівника ОВС України та сприяв діяльності злочинної організації на території Донецької області, тобто скоїв вчинок, що дискредитує звання рядового і начальницького складу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком апеляційного суду з огляду на таке.

Порядок проходження публічної служби в органах внутрішніх справ регулюється Законом України від 20 грудня 1990 року №565-XII «Про міліцію», Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут) та Положенням.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в статті 12 Дисциплінарного статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту.

Зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Підстави звільнення зі служби осіб рядового і начальницького складу, в тому числі за порушення дисципліни, вчинення адміністративного чи кримінального правопорушення, встановлені пунктами 63- 65 Положення.

Окремо пунктами 66 і 67 Положення передбачені підстави звільнення зі служби за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, та за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення.

Відповідно до пункту 66 Положення особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Так, передумовою звільнення за пунктом 66 Положення є ретельне службове розслідування й таке звільнення може мати місце лише тоді, коли достеменно доведено, що особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Як встановлено судами, підставою для прийняття спірних наказів став висновок службового розслідування, що проведено 29 серпня 2014 року (за один день) на підставі наказу № 889 від цієї ж дати (29 серпня 2014 року) і висновок службового розслідування, затверджений також 29 серпня 2014 року Міністром внутрішніх справ України Аваковим А.Б., щодо співпраці працівників Дзержинського МВ, одним з яких зазначено й позивача, з озброєними ополченцями ДНР ґрунтувався на інформації (як вказано в останньому) щодо написання розписки про відмову виконувати закони України.

Письмові пояснення у позивача не відбирались і з висновками службового розслідування він ознайомлений не був, чим порушено процедуру та порядок проведення службового розслідування, так як ненадання права особі, щодо якої проводиться службове розслідування, надати письмові пояснення та ознайомитись з його висновком, позбавило позивача права на належний захист своїх законних прав та інтересів.

При цьому, матеріали службового розслідування (за винятком самого висновку), у тому числі й розписка позивача, суду надані не були, незважаючи на неодноразове їх витребування.

Після видання у серпні 2014 року спірних наказів позивач продовжував виконувати свої посадові обов'язки та не знав про існування вказаних наказів до грудня 2014 року, коли керівництвом Дзержинського МВ його не було допущено до робочого місця.

Крім того, після видання наказів про звільнення позивача, Дзержинський МВ провів інше службове розслідування за фактом додаткової перевірки співробітників Дзержинського МВ, до яких застосовано заходи дисциплінарного впливу - звільнення з ОВС, висновок якого затверджено 2 жовтня 2014 року т.в.о. начальника Дзержинського МВ полковником міліції ОСОБА_7 та в якому зазначено, що позивач станом на час звільнення діючих дисциплінарних стягнень не мав, за період служби зарекомендував себе з позитивного боку, сумлінно виконував свої функціональні обов'язки та неодноразово проявляв свої професійні здібності.

8 липня 2014 року адміністративна будівля Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області повторно була захоплена озброєними особами ДНР і під час її захоплення співробітники Дзержинського МВ, які не мали при собі зброї (у період з кінця квітня 2014 року до 22 травня 2014 року вся вогнепальна зброя за наказом керівництва ГУМВС України в Донецькій області була вивезена з приміщення адміністративної будівлі відділу), не могли чинити опір та, як наслідок, були позбавлені волі і під погрозами застосування зброї поміщені у камери ізолятору тимчасового утримання, а особи, які здійснили захоплення відділу, вимагали від них письмової згоди на співпрацю з ДНР, погрожуючи (у разі відмови від такої співпраці) фізичною розправою як самим співробітникам відділу, так і їх родичам.

ОСОБА_4 разом з іншими співробітниками відділу під загрозою фізичної розправи над ними та їх рідними написав розписку про відмову виконувати "накази Києва". При цьому, як пояснив позивач, він усвідомлював, що зазначена розписка не має юридичної сили, не створює для нього зобов'язань і ніяких наказів керівництва ДНР він не збирався виконувати.

В подальшому, позивач продовжував виконувати свої обов'язки, співпраці з ДНР не здійснював, присяги на вірність зазначеній організації не складав.

Відповідно до довідки Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 14 квітня 2015 року № 5674 по кримінальному провадженню № 0001124 від 9 липня 2014 року ніхто з співробітників не покривав терористів, хоча до них застосовувалась погроза фізичною розправою й після звільнення з заручників жоден із працівників міліції не виконав умов терористів, не перейшов на їхній бік, не взяв зброї до рук та не став на шлях протидії законній владі на території України, а незважаючи на особисту небезпеку та велику психологічну травму продовжували виходити на роботу та виконувати свої обов'язки і функції, що свідчить про їх вірність Присязі працівника ОВС.

Відповідачами при звільненні позивача та за відсутності беззаперечних доказів вчинення ним дій, які дискредитують звання рядового і начальницького складу, порушено необхідний баланс між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи впливу.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність відповідачами факту вчинення позивачем дій, що дискредитують звання рядового і начальницького складу ОВС, накази МВС України в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а позивач - поновленню на службі зі стягненням грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, дав належну оцінку доказам, зібраним по справі, правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, то його законне і обґрунтоване рішення було скасовано апеляційним судом безпідставно.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 222, 226, 231 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 серпня 2015 року скасувати.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

Ю.Й. Рецебуринський

І.В. Штульман