Справа № 803/34/17
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/3100/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника Північного регіонального управління Крилова О.О.,

представника Луцького прикордонного загону Лясковець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Луцького прикордонного загону про визнання протиправними та скасування висновку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.01.2017 року звернувся до суду з позовом до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Луцького прикордонного загону у якому просив визнати протиправним та скасувати висновок начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 10.11.2016 року №32-1646/0/2-16, наказ начальника Луцького прикордонного загону ДПС №215-ос від 20.09.2016 року в частині звільнення з військової служби за контрактом в запас згідно пункту «е» (через службову невідповідність) частини 6 із застосуванням частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», поновити його на посаді і стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов повністю, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 19.09.2016 року наказом т. в. о. начальника Луцького прикордонного загону №214-ос сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за пунктом «е» (через службову невідповідність) частини 6 із застосуванням частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу».

Підставою для винесення даного наказу став наказ т. в. о. начальника Луцького прикордонного загону від 19.09.2016 року №1462-аг «Про результати службового розслідування», яким сержанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності - звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю.

20.09.2016 року наказом т. в. о. начальника Луцького прикордонного загону №215-ос сержанта ОСОБА_1 виключено зі списків частини (Луцького прикордонного загону), всіх видів забезпечення.

18.10.2016 року ОСОБА_1. звернувся до начальника Північного регіонального управління ДПС України із рапортом, в якому просив скасувати наказ від 20.09.2016 року №215-ос та провести службове розслідування щодо пояснення від 14.09.2016 року, отриманими майором Ніколаєнком, щодо службового розслідування №1415-аг від 13.09.2016 року.

Північне регіональне управління ДПС України листом від 10.11.2016 року №32-1646/0/2-16 повідомило позивача, що його звернення розглянуте та проведено службове розслідування, за результатами якого порушень з боку керівництва Луцького прикордонного загону не виявлено.

Відповідачем пояснено, що оскільки на момент подачі рапорту позивач вже був звільнений з військової служби, тому Північним регіональним управлінням ДПС України його рапорт від 18.10.2016 року розглянуто як звернення, проведено перевірку викладених у ньому обставин та надано на нього відповідь, без проведення службового розслідування.

Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 року №1115/2009 (далі - Положення), регулюються, зокрема, відносини, що виникають у зв'язку з звільненням з військової служби.

Так, пунктом 297 Положення передбачено, що військовослужбовець, стосовно якого прийнято рішення про дострокове розірвання (припинення) контракту про проходження військової служби з ініціативи командування, має право оскаржити наказ про дострокове розірвання (припинення) контракту і звільнення з військової служби у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 298 Положення у разі незаконного звільнення військовослужбовця з військової служби поновлення його на попередній або рівній посаді здійснюється за наказом посадової особи, якій надано право звільнення з військової служби відповідної категорії військовослужбовців, або за наказом посадової особи вищого рівня. Наказ видається на підставі рішення суду, що набрало законної сили, акта прокурорського реагування чи виданого за підсумками службового розслідування наказу старшого начальника, якими визнано незаконність звільнення військовослужбовця.

Крім того, частиною другою статті 87-1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних сил України» передбачено, що рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця оскаржується в установленому законом порядку.

Згідно із статтею 88 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних сил України» військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Отже, з наведеного вбачається, що в досудовому порядку військовослужбовець може оскаржити до старшого командира лише рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Під час судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 наказ т. в. о. начальника Луцького прикордонного загону від 19.09.2016 року №1462-аг «Про результати службового розслідування», яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності - звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю, до начальника Північного регіонального управління ДПС України не оскаржував.

Позивач лише 18.10.2016 року звернувся до начальника Північного регіонального управління ДПС України із рапортом, в якому перерахував автобіографічні дані та просив скасувати наказ від 20.09.2016 року №215-ос про виключення його зі списків частини, всіх видів забезпечення.

Таким чином, враховуючи те, що позивач звільнений з військової служби з 20.09.2016 року, до начальника Північного регіонального управління ДПС України звернувся із рапортом 18.10.2016 року, в якому просив скасувати наказ від 20.09.2016 року №215-ос про виключення його зі списків частини, тому відповідачем правомірно розглянуто його рапорт як звернення громадянина, а відтак відсутні підстави для скасування відповіді на звернення, яка за своєю суттю не є рішенням суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2017 року у справі №876/5835/17 щодо розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12.04.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького прикордонного загону про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в даному позові позивачем заявлялись позовні вимоги визнати протиправним та скасувати наказ №215-ос від 20.09.2016 року в частині звільнення з військової служби за контрактом в запас згідно пункту «е» (через службову невідповідність) частини 6 із застосуванням частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», зобов'язати командування Луцького прикордонного загону поновити на посаді та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, а тому відповідна постанова набрала законної сили.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо: у провадженні цього або іншого адміністративного суду є адміністративна справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів дійшла висновку, що Північне регіональне управління ДПС України діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України, а відтак позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення, однак відповідно до пункту 3 частини 1 статті 155 КАС України в частині позовних вимог до Луцького прикордонного загону ДПС, які вже розглядалися в іншому судовому проваджені слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 203, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 року у справі № 803/34/17 - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування наказу начальника Луцького прикордонного загону ДПС №215-ос від 20.09.2016 року в частині звільнення з військової служби за контрактом в запас згідно пункту «е» (через службову невідповідність) частини 6 із застосуванням частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», та позовні вимоги зобов'язати командира Луцького прикордонного загону ДПС України щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді і виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в цій частині - залишити без розгляду.

В решті постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 року у справі № 803/34/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 17.07.2017 року