Справа № 200/4659/17(2а/20011/17)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2017 рокусправа № 200/4659/17(2а/20011/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю:

представника відповідача: Ресенчук О.Ю.,

представника відповідача: Дика Н.В.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Янушкевич Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2017 року за адміністративним позовом Депутата Дніпровської міської ради сьомого скликання Хозіна Дмитра Сергійовича до Дніпровської міської ради, Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради, Дніпровського міського голови Філатова Бориса Альбертовича, третя особа: Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та розпорядження, встановлення відсутності компетенції на вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

Депутат Дніпровської міської ради сьомого скликання Хозін Дмитро Сергійович звернувся до суду з адміністративним позовом до Дніпровської міської ради, Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради, Дніпровського міського голови Філатова Бориса Альбертовича, третя особа: Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Дніпровської міської ради «Про внесення змін до рішень міської ради стосовно структури міської ради та її виконавчих органів, граничної чисельності працівників міської ради та її виконавчих органів» від 15.02.2017 року за №42/18;

- визнати протиправним розпорядження Дніпровського міського голови «Про затвердження Тимчасового положення про інспекцію з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради» від 01.03.2017 року №96-р;

- встановити відсутність компетенції у Дніпровської міської ради на створення виконавчого органу з питань контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення;

- встановити відсутність компетенції у Інспекції з питань праці та зайнятості населення на здійснення нагляду і контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятості населення;

Також, Депутатом Дніпровської міської ради сьомого скликання Хозіним Дмитром Сергійовичем було подано клопотання про забезпечення адміністративного позову, яким позивач просив:

- зупинити дію рішення Дніпровської міської ради «Про внесення змін до рішень міської ради стосовно структури міської ради та її виконавчих органів, граничної чисельності працівників міської ради та її виконавчих органів» від 15.02.2017 року за №42/18;

- зупинити дію розпорядження Дніпровського міського голови «Про затвердження Тимчасового положення про інспекцію з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради» від 01.03.2017 року за №96-р;

- заборонити Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради ініціювати та здійснювати заходи державного (нагляду) контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятості населення;

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2017 року заява про забезпечення позову була задоволена. До вирішення спору по суті зупинено дію рішення Дніпровської міської ради «Про внесення змін до рішень міської ради стосовно структури міської ради та її виконавчих органів, граничної чисельності працівників міської ради та її виконавчих органів» від 15.02.2017 року за №42/18. До вирішення спору по суті зупинено дію розпорядження Дніпровського міського голови «Про затвердження Тимчасового положення про інспекцію з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради» від 01.03.2017 р за №96-р. До вирішення спору по суті заборонено Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради ініціювати та здійснювати заходи державного (нагляду) контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятості населення.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, Дніпровська міська рада звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм процесуального права просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та в задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Задовольняючи клопотання про забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені Позивачем заходи забезпечення позову є обґрунтованими, оскільки дослідження питання щодо наявності чи відсутності очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та розпорядження, змісту та порядку прийняття оскаржуваного рішення та розпорядження, з урахуванням наведених позивачем посилань на положення Конституції України, Міжнародних конвенцій, які ратифіковано Україною, Кодексу законів про працю України, Законів України «Про місцеве самоврядування», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та інших нормативних актів в своїй сукупності свідчить про очевидність ознак протиправності оскаржуваного рішення та розпорядження. Також, оскаржуване рішення може призвести до негативних наслідків для невизначеного кола осіб, оскільки є нормативним актом локальної дії.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Адміністративний позов може бути забезпечено шляхом зупинення рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень.

Отже, підставами для забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття таких заходів; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.

В свою чергу, відповідні підстави, згідно п. 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України, повинні бути зазначені та обґрунтовані у клопотанні особи щодо забезпечення позову.

Як вбачається з заяви про забезпечення адміністративного позову та наданих в суді апеляційної інстанції заперечень, Позивач обґрунтовує необхідність їх застосування посиланням на порушення Відповідачем процедури прийняття оскаржуваних рішень, наявності негативних наслідків у вигляді збільшення кількості співробітників Дніпровської міської ради, що у випадку задоволення позову, призведе до необхідності їх скорочення та необхідності докладання значних зусиль, у разі задоволення позовних вимог, при відновленні порушених прав Позивача, а також інших осіб.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що заходи забезпечення адміністративного позову мають бути належними та відповідними заявленому адміністративному позову та мати персоніфікований характер, а саме стосуватись прав та охоронюваних законом інтересів саме позивача у справі, не порушувати прав інших осіб, та прийматись виключно за наявності підстав очевидної протиправності дій, рішень суб'єкта владних повноважень, неможливості захисту порушених прав після ухвалення рішення або необхідності докладення значних зусиль для їх відновлення.

В даному випадку, Позивачем не було зазначено, які саме його права можуть бути порушенні без забезпечення адміністративного позову, а також Позивачем не були доведені та документально підтверджені обставини, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову завдасть значної шкоди саме його правам як Депутата Дніпровської міської ради.

Також, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним посилання Позивача на наявність ознак протиправності прийняття оскаржуваних рішень, оскільки, наведені в даному випадку ним обставини підлягають перевірці в судовому порядку.

Окрім того, заявлені та обґрунтовані Позивачем заходи забезпечення позову фактично вирішують спірні правовідносини по суті, що суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Відтак, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості клопотання про забезпечення позову.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2017 року була прийнята з порушенням норм процесуального права, що свідчить про необхідність її скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, ст.202, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради - задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2017 року - скасувати.

В задоволенні заяви Депутата Дніпровської міської ради сьомого скликання Хозіна Дмитра Сергійовича про забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко