Справа № 820/1261/17
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 р.Справа № 820/1261/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.05.2017р. по справі № 820/1261/17

за позовом ОСОБА_1

до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.05.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Західної об'єднаної податкової інспекції міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 22.05.2015 року №00258-1706.

У решті вимог позов залишено без задоволення.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова (61166, м. Харків, пр. Науки, 9. ) на користь ОСОБА_1 (61052, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) витрати на сплату судового збору у сумі 320 грн. 00 коп. грн. (триста двадцять грн. 00 коп.)

Позивач, не погодившись з даною постановою суду в частині відмови в задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Центральна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду прийнята з припущенням помилки через застосування правових норм без додержання їх дійсного законодавчого змісту та надання невірної правової оцінки обставинам справи.

Представник позивача в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заперечував проти апеляційної скарги відповідача.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що позивач з 29.05.2015 року є власником транспортного засобу марки LEXUS, модель RX 350, об'єм двигуна 3456, рік випуску 2014, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та копією акту прийому-передачі №2 до Договору №2 від 29.05.2015 року (11-12,31а.с.).

22.05.2015 року Західною ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів (фактичним правонаступником якої є відповідач по справі) було винесено податкове повідомлення-рішення № 00258-1706, яким відповідно до п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 та пп.267.8.1. п.267.8 ст.267 Податкового кодексу України визначено позивачу суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок в розмірі 25.000,00 грн.

Не погоджуючись із податковим повідомленням - рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно пп. 267.6.2. п. 267.6 ст. 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

У відповідності до статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення. До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Як було встановлено під час розгляду справи, фактично підставою для визначення позивачу суми грошового зобов'язання, слугували висновки податкового органу про наявність у позивача в 2015 році обов'язку сплачувати транспортний податок з фізичних осіб.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення було винесене контролюючим органом 22.05.2015 року, що підтверджується копією наявного в матеріалах справи податкового повідомлення рішення №00258-1706 та не заперечувалось представником відповідача в апеляційній скарзі. (а.с. 28).

При цьому, матеріали справи, зокрема, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та копія акту прийому-передачі №2 до Договору №2 від 29.05.2015 року (11-12,31а.с.) свідчать, що автомобіль марки LEXUS, модель RX 350, об'єм двигуна 3456, рік випуску 2014, було придбано позивачем 29.05.2015р.

Отже, оскаржуване податкове повідомлення - рішення було винесене контролюючим органом до моменту виникнення у громадянина права власності на автомобіль.

З викладеного слідує, що контролюючим органом було допущено порушення вимоги пп. 267.6.2. п. 267.6 ст. 267 ПК України, оскільки законодавцем чітко визначено, що стосовно об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт.

Крім того, розмір визначеного контролюючим органом податку у сумі 25.000,00грн. є помилковим.

П.п. 267.6.6 ст.267 Податкового кодексу України передбачено, що за об'єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Оскільки автомобіль був набутий позивачем у власність у травні 2015 року, то обчислення ДПІ у спірних правовідносинах повної суми транспортного податку у розмірі 25.000,00грн. прямо суперечить п.п. 267.6.6 ст.267 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення, відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а податкове повідомлення-рішення №00258-1706 від 22.05.2015р. підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянтів.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.05.2017р. по справі № 820/1261/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І. Шевцова Н.В.
Повний текст ухвали виготовлений 14.07.2017 р.