Справа № 800/288/17
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2017-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

14 липня 2017 року м. Київ справа № 800/288/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Іваненко Я.Л., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України, як до суду першої інстанції, з адміністративним позовом до Президента України Порошенка П.О. про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб'єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Частиною другою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

За змістом частини четвертої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України передбачені статтею 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною п'ятою статті 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що Вищий адміністративний суд України за наслідками розгляду справи може:

1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів незаконним повністю або в окремій його частині;

2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів протиправними, зобов'язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду юстиції, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів вчинити певні дії;

3) застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 162 цього Кодексу.

Вказані норми визначають вичерпний перелік спорів, вирішення яких відноситься до повноважень Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції.

Разом з тим, звертаючись з вказаним позовом до суду, позивач не вказує в чому саме полягає порушення його особистого права, свобод та законних інтересів з боку Президента України та яким чином наведена бездіяльність впливає на права та обов'язки позивача, як безпосереднього суб'єкта правовідносин, а також не наводить належного правового обґрунтування вимог у цій частині.

Відтак, позивачу необхідно зазначити, які саме дії чи бездіяльність у межах повноважень Президента України, визначених Конституцією України, і які, на думку позивача є протиправними, були допущені з боку відповідача у правовідносинах, з приводу яких виник спір, та яким чином такі дії чи бездіяльність вплинули на права, свободи чи інтереси позивача, як суб'єкта вказаних правовідносин.

При цьому, слід звернути увагу позивача на те, що захисту підлягає фактично порушене право особи у публічно-правових правовідносинах з відповідачем і саме при здійсненні ним чітко визначених чинним законодавством владних управлінських функцій.

Крім того, особа, яка звертається до адміністративного суду з позовною заявою з вимогою про визнання бездіяльності Президента України протиправною, має вказати в позовній заяві обставини такої бездіяльності по відношенню до себе або інших осіб, внаслідок чого порушено її право. Без зазначення таких обставин, посилання в позовній заяві тільки на конституційний обов'язок Президента України як гаранта державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина та формулювання позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Президента України щодо невиконання цих конституційних положень, не може бути підставою для визнання позовної заяви такою, що відповідає вимогам частини четвертої статті 105, пункту 4 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, в порушення вимог частини четвертої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати підписання, позовна заява ОСОБА_1 не підписана позивачем.

Також, відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Як вбачається з матеріалів поданої позовної заяви, позивачем не надано суду документ про сплату судового збору. При цьому позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на статтю 88 Кодексу адміністративного судочинства України.

Положеннями частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, які кореспондуються з приписами частин 1 та 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір», встановлено, що єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто, фізичної або юридичної особи.

При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів з довідкою контролюючого органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Разом з тим, докази, які б свідчили про майновий стан позивача, за якого він позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання позовної заяви, ОСОБА_1 не надано.

Отже, оскільки позивач при зверненні до суду не довів тієї обставини, з якою чинне законодавство пов'язує звільнення від сплати судових витрат, тому на стадії перевірки позовної заяви на її відповідність вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України заявлене ним клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Отже, позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до вимог статей 105, 106 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень статті 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, оформити позовну заяву відповідно до вимог частини 4 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України та надати документ про сплату судового збору чи документ, який би підтверджував наявність пільг щодо його сплати.

За наведених обставин, позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України Порошенка П.О. слід залишити без руху та надати строк для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись статями 108, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк до 07 серпня 2017 року для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз'яснити ОСОБА_1, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у встановлений строк,позовна заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у порядку, передбаченому частиною 7 статті 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.Л. Іваненко