Справа № 804/9172/16
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2017 рокусправа № 804/9172/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2017 р. по адміністративній справі за позовом Приватного підприємства «Агрохолдинг «Надійний» до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

В С Т А Н О В И В:

08.12.2016 р. Приватне підприємство «Агрохолдинг «Надійний» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, де посилаючись на те, що в період з 05.09.2016 р. по 06.09.2016 р. в приміщенні Головного управління ДФС у Харківській області за відсутності керівництва ПП «Агрохолдинг «Надійний» відповідачсем проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування податку на додану вартість за період з 01.11.2015 р. по 31.03.2016 р., за результатами чого складено акт № 522/20-40-14-06-10/30560534 від 07.09.2016 р. та на підставі акту перевірки 22.09.2016 р. прийнято податкові повідомлення - рішення:

-№ (форма «Н») про сплачу штрафних санкцій в розмірі 4 176,00 грн за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україені товарів (робіт, послуг) відповідно до встановлених порушень граничних термінів реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних.

-№ (форма «Р» щодо сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 10 932 832,50 грн за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)», де сума основного платежу складає 8 746 266 грн, а сума за штрафними санкціями - 2 186 566,50 грн;

-№ (форма «ПС») щодо сплати суми штрафних санкцій в розмірі 850,00 грн за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)».

Оскільки з рішенням відповідача не згодні, звернулися до суду та просять визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 22.09.2016 р. -№ (форма «Н»), № (форма «Р»), № (форма «ПС»).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2017 р. адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення форми «Р» № 0 від 22.09.2016 р., а в іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, де просили скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2017 р. в частині задоволених позовних вимог, прийняти нову постанову, де відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання апеляційної інстанції особи, які приймають участь у справі, до суду не з'явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином.

Відповідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, а також, оцінивши докази по справі, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття податкових повідомлень - рішень є акт відповідача № 522/20-40-14-06-10/30560534 від 07.09.2016 р. «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки нарахування ПП «Агрохолдинг «Надійний» податку на додану вартість за період з 01.11.2015 р. по 31.03.2016 р.».

За результатами перевірки встановлено порушення:

-п.4.1 у відповідності із п. 209.6 ст. 209 ПК України, з урахуванням даних перевірки, ПП «Агрохолдинг «Надійний» допустив перевищення постановок несільськогосподарських товарів /послуг понад 25 % вартості всіх поставлених товарів /послуг у грудні 2015 р., і у відповідності із абз. «в» п. 209.11 ст. 209 ПК України є платником податку на додану вартість на загальних підставах з 01.12.2015 р.;

-п.4.2. відсутність об'єктів, які підпадають під визначення об'єкту оподаткування, встановленого п. 185.1 ст. 185 ПК Україхни, а також порушення п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.7, 201.10 ПК України, внаслідок чого ПП «Агрохолдинг «Надійний» безпідставно зареєстровані в ЄРПН податкові накладні на реалізацію ТМЦ в січні 2016 р. на загальну суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 46 449 469,39 грн;

-п.4.3. відповідно до п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1, 201,4, 201.7, 201.10 ст. 201, п.209.18 ст. 209 ПК України встановлена сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України в сумі 8 745 142,00, в т.ч. у грудні 2015 р. в розмірі 8 681 677,00 грн, у січні 2016 р. в розмірі 41 698,00 грн, у лютому 2016 р. в розмірі 2 138,00 грн, у березні 2016 р. в розмірі 19 629,00 грн;

-п.4.4. в порушення п. 49.2 ст. 49 ПК України ПП «Агрохолдинг «Надійний» не подано податкові декларації з податку на додану вартість за грудень 2015 р., січень 2016 р., лютий 2016 р. та березень 2016 р.

Крім того, судом встановлено, що з врахуванням листа ДП «Лакталіс - Україна» п. 4.3 висновків акту перевірки переглянутий та викладений у наступній редакції: відповідно до п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1, 201,4, 201.7, 201.10 ст. 201, п.209.18 ст. 209 ПК України встановлена сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України в сумі 8 746 266,00, в т.ч. у листопаді 2015 р. у розмірі 1124,00 грн, у грудні 2015 р. в розмірі 8 681 677,00 грн, у січні 2016 р. в розмірі 41 698,00 грн, у лютому 2016 р. в розмірі 2 138,00 грн, у березні 2016 р. в розмірі 19 629,00 грн.

На підставі акту перевірки 22.09.2016 р. відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення:

-№ (форма «Н») про сплачу штрафних санкцій в розмірі 4 176,00 грн за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україені товарів (робіт, послуг) відповідно до встановлених порушень граничних термінів реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних.

-№ (форма «Р» щодо сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 10 932 832,50 грн за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)», де сума основного платежу складає 8 746 266 грн, а сума за штрафними санкціями - 2 186 566,50 грн;

-№ (форма «ПС») щодо сплати суми штрафних санкцій в розмірі 850,00 грн за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)».

Як вбачається з матеріалів справи, суд відмовив в задоволенні позовних вимог щодо скасування податкових повідомлень - рішень від 22.09.2016 р. форми «Н» № та форми «ПС» № .

Відповідно апеляційної скарги оскаржується податкове повідомлення - рішення від 22.09.2016 р. форми «Р» № .

Як слідує з матеріалів справи, документальна позапланова невиїзна перевірка ПП «Агрохолдинг «Надійний» проведена відповідачем на підставі наказу № 2331 про проведення даної перевірки від 22.08.2016 р.

Також встановлено, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 р. по справі № 820/6164/16 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 2331 від 22.08.2016 р. «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки приватного підприємства «Агрохолдинг «Надійний».

Крім того, з акту перевірки вбачається, що позивачем занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 8 746 266,00 грн. Дане заниження податку на додану вартість виникло внаслідок:

- отримання передплат у грудні 2015 р. за пшеницю, посівний матеріал, зерно, ТМЦ від контрагентів: ТОВ «Мегастрой Вест», ТОВ «Контакт МКС», ТОВ «Юніон Плюс Лтд», ТОВ «Бізнеспромресурс», ТОВ Айсбах», ТОВ «Аріус»;

-надходженняч грошових коштів: в грудні 2015 р. від ТОВ «Ойл Компані» за насіння соняшника; в січні 2016 р. від ТОВ «Ленсі» за пшеницю; в березні 2016 р. від ТОВ «Ньютек Груп»;за будівельні матеріали і товар; в листопаді, грудні 2015 р., січні, лютому, березні 2016 р. від ДП «Лакталіс - Україна» - за поставку молока;

-отримання доходів за реалізовані послуги та продукцію тваринництва в грудні 2015 р., січні - березні 2016 р.

Зі змісту акту перевірки слідує, що кошти, що надійшли в перевіряє мий період від контрагентів: ТОВ «Мегастрой Вест», ТОВ «Контакт МКС», ТОВ «Юніон Плюс Лтд», ТОВ «Бізнеспромресурс», ТОВ Айсбах», ТОВ «Аріус»; ТОВ «Ойл Компані», ТОВ «Ленсі», ТОВ «Ньютек Груп» на рахунки позивача № та № 4, відкриті в АТ «Райфайзен Банк Аваль», що не являються спец рахунками з ПДВ, є доходами позивача, а тому позивач повинен був задекларувати та сплатити податок на додану вартість.

Крім того, відповідачем вказано в акті перевірки, що отримані кошти від зазначених контрагентів перераховані на рахунки ТОВ Мегастрой Вест в сумі 10 452 346 грн без ПДВ та ТОВ «Бізнеспромресурс» в сумі 37 403 692 грн без ПДВ.

Однак, як слідує з акту перевірки та з матеріалів справи, позивач з вищезазначеними контрагентами не укладав жодних договорів та не співпрацював і господарські операції не підтверджуються жодними первинними бухгалтерськими документами. Податкові накладні на адресу контрагентів позивачем не виписувалися та в єдиному державному реєстрі податкових накладних не реєструвалися, дохід не отримували, а відповідно і не сплачували податок на додану вартість.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в період з 03.12.29015 р. по 08.04.2016 р. посаду директора ПП «Агрохолдинг «Надійний» займав ОСОБА_3, відносно якого порушено кримінальне провадження за ознаками ч.3 ст. 212, ч.1 ст. 205 КК України.

Статтею 185 ПК України передбачено, що «185.1. Об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України;…».

Згідно статті 187 ПК України « 187.1. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку».

Крім того, відповідно статті 188 ПК України «188.1. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів)».

Статтею 44 ПК України передбачено, що «44.1. Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що оскільки господарські операції між позивачем та контрагентами ТОВ «Мегастрой Вест», ТОВ «Контакт МКС», ТОВ «Юніон Плюс Лтд», ТОВ «Бізнеспромресурс», ТОВ Айсбах», ТОВ «Аріус»; ТОВ «Ойл Компані», ТОВ «Ленсі», ТОВ «Ньютек Груп» не здійснювалися, дохід не отримувався, відсутній з даного приводу у позивача і об'єкт оподаткування податком на додану вартість.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в рамках кримінального провадження № 0000044 Харківським науково - дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса проведена судова економічна експертиза № 11198 від 28.02.2017 р., на дослідження якої направлено копію акту перевірки № 522/20-40-14-06-10/30560534 від 07.09.2016 р., копію податкового повідомленняч - рішення, копію заперечень від 12.09.2016 р. на акт перевірки, лист про розгляд заперечень від 20.09.2016 р. та перед експертом поставлено питання: чи підтверджуються висновки акту перевірки від 07.09.2016 р. № 522/20-40-14-06-10/30560534 «Про результати документальної позапланової невиїзної Перевірки нарахування ПП «Агрохолдинг «Надійний» податку на додану вартість за період з 01.11.2015 р. по 31.03.2016 р.»

Відповідно до результатів дослідження, в обсязі наданих на дослідження документів, враховуючи на істотні обставини справи визначені слідчим, у якості вихідних даних, які мають суттєве значення для проведення експертизи, висновки акту перевірки від 07.09.2016 р. № 522/20-40-14-06-10/30560534 зокрема, «в частині недотримання ПП «Агрохолдинг «Надійний» вимог п. 185.1 ст. 185, ст.. 187.1 ст. 187, п.200.1 ст. 200, п. 201.1, п.201.4, 201.7, 201.10 ст. 201, п. 209.18 ст. 209 ПК України та відповідно в частині донарахування з податку на додану вартість за період з 01.11.2015 р. по 31.03.2016 р. в сумі 8741749,00 грн - підтверджуються.

Як вбачається з висновку експерта, бухгалтерські документи позивача не були направлені експерту на дослідження, а досліджувалися тільки акт перевірки, що оскаржується позивачем, заперечення позивача на акт перевірки та податкове повідомлення - рішення, що оскаржується позивачем, і не в оригіналах, а в копіях.

Крім того, суд зазначає, що при проведені судової економічної експертизи на дослідження повинні направлятися не тільки акт перевірки, а й бухгалтерські документи, та за результатами їх досліджень експерт може підтверджувати чи не підтверджувати факти порушень податкового законодавства.

Відповідно «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 р. « 2.3. Експерту забороняється: вирішувати питання, які виходять за межі спеціальних знань експерта та з'ясування питань права і надавати оцінку законності проведення процедур, регламентованих нормативно-правовими актами;».

Крім того, згідно «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», «1.1. Основними завданнями експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності є: визначення документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів, періоду і місця їх утворення; визначення документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, у тому числі грошових, основних засобів, надання послуг; визначення документальної обґрунтованості відображення в обліку грошових коштів, цінних паперів; визначення документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат; установлення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку доходів та витрат за фінансово-господарськими операціями, що підлягають оподаткуванню податком на прибуток; визначення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість».

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції не може прийняти як доказ по справі вищезазначений висновок судової економічної експертизи, оскільки, первинні бухгалтерські документи експертом не досліджувалися, і питання, що повинні вирішуватися при проведенні економічної експертизи, експертом не вирішувалися.

Відповідно до статті 69 КАС України « 1. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів».

Згідно статті 82 КАС України «5. Висновок експерта для суду не є обов'язковим, однак незгода суду з ним повинна бути вмотивована в постанові або ухвалі».

Статтею 159 КАС України передбачено, що «1. Судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. 2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 3. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні».

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем, всупереч ч.2 ст.71 КАС України, не доведено правомірність свого рішення в цій частині.

На підставі вищевикладеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст, ст.205. 207 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2017 р. - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня викладення повного тексту згідно ст.ст. 211-212 КАС України.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: О.О. Круговий