Справа № 370/400/17
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 370/400/17 Головуючий у 1-й інстанції: Мазка Н.Б. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

18 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Києво-Святошинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Макарівського районного суду Київської області від 27 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Києво-Святошинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області (реорганізоване в Києво-Святошинське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Київської області), в якому просив:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області щодо зменшення з 19 березня 2014 року загального розміру відсотку від заробітної плати державного службовця для розрахунку пенсії з 90 % до 80%;

- визнати протиправною відмову відповідача включити при перерахунку його пенсії з 19 березня 2014 року до заробітної плати для розрахунку пенсії всі виплати, які він одержав за місцем роботи та з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а саме, допомогу на оздоровлення в сумі 7972 грн. 28 коп. та індексацію доходів у сумі 1793,83 грн. згідно з наданими довідками для перерахунку пенсії;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області здійснити перерахунок розміру його пенсії й визначити пенсію в розмірі 90% від суми моєї заробітної плати та включити до суми заробітної плати, що береться для розрахунку пенсії, допомогу на оздоровлення в сумі 7972 ,28 грн. та індексацію доходів у сумі 1793,83 грн. відповідно до довідок про складові заробітної плати №36, №37 від 12 березня 2014 року, починаючи з 19 березня 2014 року;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області виплатити йому суму недоодержаної пенсії, починаючи з 19 березня 2014 року.

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 27 квітня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області, правонаступником якого є Києво-Святошинське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Київської області, щодо зменшення ОСОБА_2 загального розміру відсотку від заробітної плати державного службовця для розрахунку пенсії з 90 % до 80%. Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області, правонаступником якого є Києво-Святошинське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Київської області, щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку (донарахування) пенсії державного службовця, в частині додаткового включення до заробітку для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації доходів, починаючи з 29.12.2016, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески в повному обсязі, на підставі довідок №36 та №37 від 12.03.2014 та матеріалів пенсійної справи. Зобов'язано Києво-Святошинське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Київської області, як правонаступника Управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок (донарахування) пенсії як державного службовця по матеріалам пенсійної справи в розмірі 90% на підставі довідок №36 та №37 від 12.03.2014, враховуючи всі складові заробітної плати, та додатково включити до заробітку для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації доходів, починаючи з 29.12.2016 (тобто з дня звернення за перерахунком). Зобов'язано Києво-Святошинське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Київської області, як правонаступника Управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської виплатити ОСОБА_2 суму недоодержаної пенсії, починаючи з 29.12.2016 (тобто з дня звернення за перерахунком). Стягнути з Києво-Святошинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області, як правонаступника Управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області, на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Києво-Святошинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області подало апеляційну скаргу, в якій відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, в якому відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі В своїй апеляційній скарзі апелянт посилаються на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, без фіксації судового процесу.

Відповідно до положень ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 14.11.2007 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області, пенсія йому була призначена відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ в розмірі 90% суми заробітної плати державного службовця, з якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до протоколу Управління УПФУ у Макарівському районі №112 від 24.12.2007, стаж роботи на державній службі на час призначення позивачу пенсії в грудні 2007 року становив 19 років 3 місяці та 18 днів та зазначений стаж відповідно до чинної на той час редакції ст.37 Закону України «Про державну службу» надавав право на одержання пенсії в розмірі 90% від його заробітної плати. Пенсія ОСОБА_2 була встановлена в розмірі 90% від його заробітної плати.

Також як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції на час призначення пенсії ОСОБА_2 продовжував працювати, однак з березня 2014 року звільнився з роботи, в зв'язку з чим звернувся до пенсійного фонду з метою внесення відповідних змін до пенсійної справи та з заявою про перерахунок пенсії в зв'язку зі збільшенням стажу й заробітку, надавши при цьому відповідні довідки №36 та №37, видані 12.03.2014 Макарівською районною радою Київської області, про всі складові його заробітку, які включаються в розрахунок пенсії для її перерахунку, а саме про всі виплати, які він одержував і з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії, виданої Макарівською районною радою Київської області №37 від 12.03.2014, до складових заробітної плати включені суми матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації доходів, на які нараховані та з яких сплачені страхові внески.

Разом з цим, вищевказані суми не були враховані при призначенні пенсії позивачу, що в свою чергу не заперечується самим відповідачем.

Крім того, під час останнього перерахунку пенсії ОСОБА_2, відповідачем відповідно до свого розпорядження від 19.03.2014 позивачу було зменшено відсоток від його заробітку для розрахунку пенсії з 90% до 80%, що також не заперечується відповідачем.

Не погодившись з діями відповідача, 29.12.2016 позивач звернувся до управління пенсійного фонду з відповідною заявою про перерахунку пенсії, виходячи з загального розміру відсотку від заробітної плати державного службовця для розрахунку 90%, а не 80%, а також включення матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації доходів в його заробітну плату для нарахування пенсії.

Проте листом від 10.01.2017 року №112/М-06 відповідач відмовився здійснити відповідний перерахунок пенсії на тій підставі, що законодавчі підстави для проведення перерахунку пенсії відповідно до поданих документів - відсутні.

Не погоджуючись з цим, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, прийшов до висновку про необґрунтованість відмови відповідача у проведенні перерахунку пенсії, оскільки перерахунок пенсії позивачу має здійснюватись виходячи з норм закону, які були чинними та діяли на момент призначення пенсії, у відсотковому розмірі, що відповідав призначеній пенсії та з урахуванням отримуваної матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації доходів, з яких були сплачені страхові внески.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу (у редакції, чинній на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання - чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, індексацію та матеріальну допомогу, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не була включена до складу заробітної плати державного службовця, необхідно враховувати при обчисленні розміру його пенсії. Положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці» є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України справа №732/1421/14 від 09 червня 2015 року.

Відповідно до ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Судом встановлено, що позивачу при призначенні пенсії не були враховані такі складові заробітної плати як: матеріальна допомога на оздоровлення та індексація відповідно до наданих Макарівською районною радою Київської області про складові заробітної плати довідок №36 та №37 від 12.03.2014, з яких були сплачені страхові внески .

Що стосується визначення розміру проведення перерахунку пенсії позивача, то колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції зважаючи на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, пенсія ОСОБА_2 була призначена 14.11.2007, відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90% суми заробітної плати державного службовця, з якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, оскільки стаж роботи на державній службі на час призначення пенсії становив 19 років 3 місяці та 18 днів. Такий розмір пенсій і був встановлений згідно з первинним розпорядженням пенсійного фонду №112 від 24.12.2007 та не може бути зменшений при її перерахунку.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про порушення прав позивача щодо відмови здійснити перерахунок вже призначеної пенсії, з урахуванням таких складових заробітної плати як матеріальна допомога на оздоровлення та індексація у розмірі 90%, що був визначений пенсійним органом під час призначення пенсії ОСОБА_2

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано докази на підтвердження правомірності відмови викладеної в листі від 10.01.2017 №112/М-06.

Посилання апелянта на відсутність права позивача на здійснення перерахунку пенсії позивачу у розмірі 90% його заробітної плати, тобто в розмірі, що був встановлений йому при призначенні пенсії, не заслуговують на увагу, оскільки станом на час звернення (12.03.2014) з заявою про перерахунок пенсії з більшого заробітку та зміні стажу положеннями статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час звернення з заявою) було встановлено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач мав право на перерахунок пенсії у розмірі 90%, що був визначений пенсійним органом під час призначення пенсії позивачу.

Оскільки ОСОБА_2 звернувся до управління пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії 29.12.2016, то відповідно суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що необхідно поновити права позивача з дня звернення за перерахунком.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Надані докази були оцінені судом першої інстанції, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам статті 86 КАС України.

При цьому апеляційні скарги не містять посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Києво-Святошинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Макарівського районного суду Київської області від 27 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: І.О. Лічевецький

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 19 липня 2017 року.

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.