Справа № 489/1481/17
Суддя: Кирильчук О. І.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №489/1481/17
Провадження №2-а/489/227/17
ПОСТАНОВА

іменем України

11 липня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Матяєвої С.І., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області про зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач просить зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату йому пенсію за віком з урахуванням вимог ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, з урахуванням фактично сплачених сум, починаючи з 11.01.2017 року, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Представник позивача позов підтримав, представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях.

20 грудня 1991 року ОСОБА_3 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно із атестатом про зняття з обліку від 10.01.2017 року, ОСОБА_3 припинено виплату пенсії по причині переходу на пенсію за іншим законом та виплачено пенсію по 31.01.2017 року.

11 січня 2017 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а 17 лютого 2017 року із заявою про надання розрахунку пенсії за віком.

Листом управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва від 02.03.2017 року №4-К-7 повідомило позивача про те, що 11.01.2017 року він звернувся із заявою №130 про призначення пенсії за віком, однак здійснити перехід з пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком немає підстав.

З розпорядження про призначення пенсії №130 від 03.02.2017 року вбачається, що позивачу було призначено пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік у розмірі 1197 грн. 91 коп.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності. Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

У відповідності з ст. 7 вказаного вище Закону, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

За змістом ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За змістом ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивачу раніше було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, оскільки основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.

Виходячи з того, що позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше, у відповідача не було правових підстав для застосування норм законодавства щодо переведення з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до абз.4 ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсії обчислюються із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

За змістом ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи, що із заявою про призначення пенсії за віком позивач звернувся у 2017 році, а відповідачем у порушення абз.4 ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» показник середньої заробітної плати при обчисленні пенсії застосовано за 2007 рік, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним застосування зазначеного показника.

Оскільки відповідач при розрахунку пенсії за віком протиправно не застосував показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передували року призначення нового виду пенсії, позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 46 Конституції України, ст. ст. 40, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. ст. 2, 71, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва щодо застосування при визначенні розміру пенсії ОСОБА_3 за віком показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3 пенсії за віком з 11.01.2017 року відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року його звернення за призначенням пенсії за віком, та з урахуванням фактично сплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області на користь ОСОБА_3 640 грн. 00 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя