Справа № 804/3006/17
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2017 р. Справа № 804/3006/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВрони О. В.
при секретаріМаксименко Е.М.
представника позивача представника відовідача Носкова О.В Купцової О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер капітал менеджмент" до Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,-
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що податковим органом неналежно повідомлено позивача про проведення перевірки, а оскаржуваний наказ прийнято за відсутності підстав та умов, визначених пунктом 78.4 статті 78 та пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, під час дії мораторію на перевірки.
Відповідно до письмових пояснень позивач додатково пояснює, що податковим органом перевищено строки перевіряємого періоду; не доведено обґрунтованість наказу, порушено порядок направлення наказу на адресу позивача; порушено право позивача бути присутнім під час перевірки.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в адміністративному позові та письмових поясненнях.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, виклавши у письмовій формі свої заперечення та додаткові пояснення до них, відповідно до змісту яких зазначає, що повідомлення про проведення перевірки та копія оскаржуваного наказу належним чином направлені на адресу суб'єкта перевірки; перевірку проведено з дотриманням передбачених законодавством строків; присутність платника податків під час проведення перевірки не обов'язкова.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22 грудня 2014 року Державна податкова інспекція у Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області видала наказ № 1153, яким на підставі вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 ст.20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) у зв'язку із застосуванням невірного коефіцієнта при обчисленні плати за землю та виявленням фактів, що свідчать про можливі порушення ТОВ «Майстер капітал менеджмент» наказано провести документальну невиїзну перевірку за період листопад 2011 року - жовтень 2014 року з питань дотримання вимог законодавства щодо повноти нарахування та своєчасності сплати плати за землю починаючи з 26.12.2014 року.
Підставою для перевірки стала доповідна записка заступника начальника управління - начальника відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту, якою доведено до відома виконуючого обв'язки начальника Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, що на підставі службової записки завідувача сектору місцевих податків і зборів, плати за землю, ресурсних та неподаткових платежів управління оподаткування та контролю об'єктів і операцій у зв'язку із застосуванням невірного коефіцієнта при обчисленні плати за землю виявлено факти, що свідчать про можливі порушення ТОВ «Майстер капітал менеджмент» податкового законодавства.
Вирішуючи питання правомірності наказу суд зазначає, що особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки, встановлені статтею 79 Податкового кодексу України, не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок.
Як зазначено у пункті 79.1 зазначеної вище статті, документальна невиїзна перевірка здійснюється, зокрема, у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.
У підпункті 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, який був правовою підставою для проведення перевірки у цій справі (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що перевірка здійснюється за наявності такої обставини: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
Таким чином, з наведеної норми вбачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.
За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.
Суб'єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді.
У такому спорі суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб'єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.
Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України перевірка може проводитись у випадку, коли за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть протягом 10 робочих днів пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства.
За правилами пункту 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду перевірки. Реалізація такого права за відсутності обов'язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.
Окрім того, незважаючи на проголошену пунктом 79.3 статті 79 ПК України необов'язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України.
З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Крім того, суд критично оцінює посилання представника відповідача на п. 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, оскільки хоча Податковим кодексом України не встановлено прямої вимоги щодо зазначення в наказі про проведення перевірки суб'єкта господарювання підстав для проведення позапланових перевірок, однак, нормами статті 79 Податкового кодексу України встановлено обмеження податкового органу проводити документальні позапланові невиїзні перевірки за відсутності обставин, передбачених статтями 77 та 78 Податкового кодексу України. Відтак, суд приходить до висновку, що податковим органом не доведено наявність обставин, які б слугували підставою для призначення позапланової невиїзної перевірки. Доводи відповідача щодо того, що перевірка позивача була призначена з підстав, передбачених підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України не приймаються судом до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів направлення на адресу позивача письмового запиту податкового органу, наявність якого є обов'язковою умовою для призначення перевірки з підстави, передбаченої підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, а з наданих відповідачем копій чеків на відправлення та копій конвертів неможливо ідентифікувати їх вміст.
Доводи позивача про порушення податковим органом терміну проведення перевірки, податкового періоду, що підлягав перевірці, а також під час дії мораторію на проведення перевірок судом до уваги не приймаються, оскільки не є предметом спору в даній справі.
Таким чином, відповідачем при винесенні наказу від 22.12.2014р. № 1153 було порушено вимоги підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 ПК України.
У відповідності до ст.19 Конституції України. органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ч.1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1600 грн.
Враховуючи, що судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати в розмірі 1600 гривень (квитанція від 05.05.2017 року) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер капітал менеджмент" до Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити.
Постанова набирає законної сили в порядку і строки визначені ст.254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до ст. 186 України.

Повний текст постанови складено 26 червня 2017 року

Суддя О.В. Врона