Справа № 127/10658/17
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/10658/17

Головуючий у 1-й інстанції: Бар'як А.С.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

19 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання рішення протиправними та зобов'язаня вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України про визнання рішення протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 червня 2017 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, з липня 1986 року ОСОБА_2 працював суддею Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області, з березня 2004 року по 03 серпня 2015 року - суддею апеляційного суду Вінницької області.

Постановою Верховної Ради України від 16 липня 2015 року №636-VIII позивача звільнено з посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку.

З 04 серпня 2015 року ОСОБА_2 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати судді.

06 грудня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 грудня 2016 року з урахуванням довідки №5-28/141/2016 від 05.12.2016 року, виданої апеляційним судом Вінницької області.

Крім того, 12.01.2017 року ОСОБА_2 звернувся до управління ПФУ у м. Вінниці із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 по 4 січня 2017 року, виходячи з розміру 90% заробітної плати судді.

Однак, листом від 10 лютого 2017 року №356/06-32-2/02-1 позивачу відмовлено у вказаних перерахунках.

ОСОБА_2, вважаючи вказану відмову незаконною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в періоди з 01 грудня 2016 року та з 1 по 4 січня 2017 року .

Колегія cyддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів врегульовано Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Так, відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.02.2016 №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, що узгоджується із дією цієї норми згідно із Законом України "Про статус суддів" до набрання чинності Закону від 30.09.2016.

Частиною 5 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.02.2016 №1402-VIII встановлено, що пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік" установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України 08.06.2016 № 4-рп/2016 у справі № 1-8/2016, де керуючись частиною другою статті 70 Закону України "Про Конституційний Суд України", Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання"; абзаци перший, другий, третій, четвертий та перше, друге речення абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Підлягає застосуванню перше речення частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: "Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку"; не підлягає застосуванню положення пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Викладене відповідає положенням Європейської Хартії про закон "Про статус суддів" від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 року № (2010)12 зазначено: "оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці" (пункт 54).

Крім того, 05.01.2017 набув чинності Закон України «Про Вищу раду правосуддя» від 21.12.2016, яким пункт 25 розділу ХII «Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII викладено в редакції, в якій відсутні норми щодо максимального розміру щомісячного довічного утримання судді у відставці.

Отже, при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді розрахунковою складовою є розмір грошового утримання судді, що дорівнює розміру його суддівської винагороди, який працює на відповідній посаді.

Таким чином, колегія суддів вказує на те, що при збільшенні розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, перерахунку підлягає розмір щомісячного довічного утримання судді, для приведення його у відповідність з вимогами Закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачу має бути проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 % заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження довічного грошового утримання позивача максимальним розміром.

Щодо строку перерахунку довічного грошового утримання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Згідно ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Зважаючи, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 06 грудня 2016 року, а право на збільшення суддівської винагороди виникло з 01 грудня 2016 року, перерахунок слід здійснити з 01 грудня 2016 року.

Посилання відповідача на набрання законної сили з 01.01.2017 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII, згідно з яким внесено зміни до пункту 25 розділу ХII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII, який доповнено абзацами третім і четвертим, згідно з якими тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці не може перевищувати 10740 гривень, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відмову позивач отримав 15 лютого 2017 року, а спірні правовідносини у справі виникли з приводу відмови позивачу у грудні 2016 року у перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання за грудень 2016 року, тобто до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII.

До того ж, колегія суддів зазначає, що Конституційний суд України в Рішенні від 08.06.2016 р. № 4-рп/2016 визначив, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів.

У п. 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 № 8-рп/2005 зазначено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильно забезпечення незалежного правосуддя.

Згідно із частиною 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними. Така правова позиція висловлена Конституційним Судом України в рішеннях від 22.09.2005 № 5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.10.2011 № 10-рп/2011.

На час звернення позивача із заявою про перерахунок Закон України "Про судоустрій і статус суддів" N1402-VIII від 02.06.2016р. не передбачав обмеження розміру щомісячного довічного грошового утримання.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01 грудня 2016 року та з в період з 01.01.2017 року по 04.01.2017 року є протиправними.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального i процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального i процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 червня 2017 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст.183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г. Полотнянко Ю.П.