Справа № 815/6751/16
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/6751/16

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ПАТ "РОДОВІД БАНК" звернулось з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 09.11.2016р. №2068-17.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 23.11.2016 р. ПАТ «РОДОВІД БАНК» було отримано податкову вимогу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 09.11.2016р. № 2068-17, якою повідомлено, що станом на 09.11.2016р. сума податкового боргу позивача за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 11257,40 грн., а також попереджено, що починаючи з 01.07.2016р. на будь-яке майно платника податків, яке перебуває у його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому, розповсюджується право податкової застави, а на суму податкового боргу нараховується пеня та штрафи, визначені Податковим кодексом України, органом державної податкової служби буде здійснено опис майна у податкову заставу. Також попереджено, що уразі несплати суми податкового боргу до платника податків будуть застосовані передбачені Податковим кодексом України заходи стягнення податкового боргу, можливий термін проведення публічних торгів з продажу майна, яке перебуває у податковій заставі, не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Позивач вважав, що оскаржувана податкова вимога є безпідставною та протиправною, а тому, підлягає скасуванню, у зв'язку з тим, що постановою Правління Національного банку України від 25.02.2016р. № 107, на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 261 від 25.02.2016р. «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «РОДОВІД БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», ПАТ "РОДОВІД БАНК" визнано неплатоспроможним. Посилаючись на положення пункту 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивачем зазначено, що протягом дії мораторію не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). Разом з тим, позивачем зазначено, що ним було повідомлено відповідача листом від 10.06.2016 р.№ 12.1-11- 6.6/2610 про те, що ПАТ «РОДОВІД БАНК» було віднесено до категорії неплатоспроможних та у ньому призначено тимчасову адміністрацію, однак відповідачем всупереч статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» прийнято оскаржувану податкову вимогу, яка на думку позивача є протиправною та підлягає скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду ПАТ "РОДОВІД БАНК" подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинами справи, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №261 від 25.02.2016р. «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ«РОДОВІД БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку, розпочато процедуру виведення ПАТ «РОДОВІД БАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 26 лютого 2016 року по 25 березня 2016 року та призначено уповноважену особу Фонду.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.03.2016р. №419 «Про продовження строків тимчасової адміністрації в АТ «РОДОВІД БАНК», продовжено строк тимчасової адміністрації в неплатоспроможному банку з 26.03.2016р. по 25.04.2016р.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.04.2016р. №610 продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «РОДОВІД БАНК» Куліша Віктора Миколайовича до дати отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «РОДОВІД БАНК» після скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.04.2016р. у справі №757/19277/16-ц.

Також встановлено, що у ПАТ «РОДОВІД БАНК» виник податковий борг по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, який сплачується юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 4846,42 грн. та по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, юридичних осіб, які є власниками об'єктів житлової нерухомості у розмірі 1616,38 грн., у результаті самостійно нарахованих ним сум податкового зобов'язання згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік від 15.02.2016р. №.

У ПАТ «РОДОВІД БАНК» виник податковий борг по земельному податку у розмірі 4794,60грн., у результаті самостійно нарахованих ним сум податкового зобов'язання згідно податкової декларації з плати за землю за 2016 рік від 22.02.2016р. №.

Згідно облікової картки ПАТ «РОДОВІД БАНК» з плати за землю станом на 30.10.2016р. рахується заборгованість у розмірі 4794,60грн.

Як вбачається з облікової картки ПАТ «РОДОВІД БАНК» по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачені юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості станом на 31.10.2016р. рахується заборгованість у розмірі 4846,42 грн.

Відповідно до облікової картки ПАТ «РОДОВІД БАНК» по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачені юридичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості станом на 31.10.2016р. рахується заборгованість у розмірі 1616,38 грн.

09.11.2016р. ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області складено податкову вимогу №2068-17, якою повідомлено ПАТ «РОДОВІД БАНК» про те, що станом на 09.11.2016р. сума податкового боргу платника податку склала 11257,40 грн.

Позивач, посилаючись на введення тимчасової адміністрації в ПАТ «РОДОВІД БАНК», звернулось до суду з позовними вимогами про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 09.11.2016р. №2068-17.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «РОДОВІД БАНК» не було сплачено узгоджене грошове зобов'язання по податковому боргу у загальному розмірі 11257,40грн. в установлені законодавством строки.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За змістом частини 3 статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

На підставі частин 1, 2 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

За правилами пункту 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

В ході судового розгляду встановлено, що у ПАТ «РОДОВІД БАНК» станом на 30.10.2016р. рахується податковий борг з плати за землю у розмірі 4794,60грн., по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачені юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості у розмірі 4846,42 грн., по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачені юридичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості у розмірі 1616,38 грн. та зазначена заборгованість нарахована позивачу, у результаті самостійно нарахованих ним сум податкового зобов'язання згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік від 15.02.2016р. № та податкової декларації з плати за землю за 2016 рік від 22.02.2016р. №.

Водночас, доказів, які б спростовували факт існування у ПАТ «РОДОВІД БАНК» зазначеного податкового боргу до суду не надано.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За змістом пунктів 59.3, 59.4 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Отже, ПАТ «РОДОВІД БАНК» не було сплачено узгоджене грошове зобов'язання по податковому боргу у загальному розмірі 11257,40грн. в установлені законодавством строки, а відтак, надсилання ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління податкової вимоги від 09.11.2016р. №2068-17 про стягнення 11257,40 грн. є правомірним.

Водночас, обмеження, встановлені частиною 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містить застережень щодо сплати податків і зборів, а лише щодо нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі № 815/6751/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин