Справа № 493/1039/17
Суддя: Наумчак Л. І.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 493/1039/17
Провадження № 2-а/493/17/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2017 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Наумчак Л.І.

за участю секретаря Шестун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балта справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Балтської районної державної адміністрації Одеської області про визнання бездіяльності Управління соціального захисту населення Балтської РДА щодо перерахунку щорічної одноразової грошової допомоги протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

22.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративною позовною заявою до Управління соціального захисту населення Балтської районної державної адміністрації Одеської області про визнання бездіяльності відповідача щодо перерахунку щорічної одноразової грошової допомоги протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є інвалідом війни 2-ої групи та згідно ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня 2017 року в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідач виплатив йому одноразову допомогу в сумі 3100 грн. за 2017 рік. Однак, ця сума не відповідає розміру 8 мінімальних пенсій за віком. Він звернувся до відповідача з заявою про проведення йому донарахування та виплати щорічної одноразової грошової допомоги, але письмовою відповіддю від 12.05.2017 року йому будо відмовлено в проведенні перерахунку та виплаті цієї допомоги.

З наведених підстав позивач просив суд визнати вказані діяння відповідача протиправними та зобов'язати його виплатити недоплачену разову допомогу до 5 травня за 2017 рік в сумі восьми мінімальних пенсій за віком за вирахуванням раніше виплаченої суми 3100 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що згідно із статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Позивачу була здійснена виплата щорічної разової грошової допомоги у розмірі 3100 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та «Про жертви нацистських переслідувань». Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши доводи сторін, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення, виданого 14.01.2014 року (а.с.3).

Згідно листа Управління соціального захисту населення Балтської РДА Одеської області від 12.05.2017 року за № 818/01-18 позивачу як інваліду війни ІІ групи виплачено щорічну разову грошову допомогу у розмірі 3100 грн.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення йому донарахування та виплати щорічної одноразової грошової допомоги, але письмовою відповіддю від 12.05.2017 року йому будо відмовлено в проведенні перерахунку та виплаті цієї допомоги (а.с. 8,9).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008, визначено, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 №79-VIII, який набув чинності 01.01.2015 року, розділ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, із набуттям чинності вказаного закону,- Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленої ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вищенаведені положення Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» не були визнані неконституційними та є чинними.

У межах реалізації наданих повноважень Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 223 від 05.04.2017 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Відповідно до пп.1 п.1 цієї постанови з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань», встановлено, що у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі у органи соціального захисту населення, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у такому розмірі: інвалідам війни: I групи - 3500 гривень; II групи - 3100 гривень; III групи - 2700 гривень.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №1-11/2012 від 25.01.2012 у справі за конституційним поданням Управління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті1, частин першої, другої, третьої статті95, частини другої статті96, пунктів 2,3,6статті116, частини другої статті124, частини першої статті129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ч.2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі ст. 22 Загальної декларації прав людини, розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004 року.

Крім того, Конституція не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Чинним законодавством України не врегульовано питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Разом з тим, Конституційний Суд України у п.3 мотивувальної частини рішення у справі за №4-зп від 03.10.1997, зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах слід застосовувати положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше та залишається чинною на час перебігу правовідносин.

З огляду на викладене, суд вважає, що застосування до спірних відносин положень ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням п.26 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України у даному випадку не є підставою вважати неправомірними дії відповідача щодо виплати позивачеві щорічної разової допомоги до 5 травня за 2017 рік у відповідності до положень постанови КМУ №223 від 05.04.2017 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», а тому суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 46, 95 Конституції України, ст.ст. 13, 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Постановою КМУ «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» № 223 від 05.04.2017 року, ст.ст. 2, 8, 9, 11, 17, 87, 94, 99, 158, 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Балтської районної державної адміністрації Одеської області про визнання бездіяльності Управління соціального захисту населення Балтської РДА щодо перерахунку щорічної одноразової грошової допомоги протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів.

СУДДЯ