Справа № 804/484/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2016 р. Справа № 804/484/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Чаплигіної А.А.,
представників позивача: Крутовських С.В., Попруги Т.Ю.,
представника відповідача: Краєвського І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
за позовом Приватного підприємства «Рестарко»
до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
У судовому засіданні представники позивача підтримали пред'явлений адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просили повністю його задовольнити.
Відповідач адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення в яких просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення адміністративного позову у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що працівниками Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку кафе «Миши Бляхера», яке належить ПП «Рестрако» та розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. К.Маркса 46, щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
За результатами проведеної перевірки складено акт №116/04/36/22/36052891 від 22.07.2015р., яким зафіксовано встановлене під час перевірки допущення позивачем порушення приписів пункту 9 статті 3 Закону №265/95-ВР та пунктів 2.2 та 2.6 Положення №637.
Розглядаючи позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення, суд зважає на наступне.
Вимоги до організації та регулювання обігу готівки (включаючи порядок оприбуткування готівки) регулюються Положенням №637.
Вказаним Положенням визначено, що оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.
Відповідно до пункту 2.6 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).
Тобто, відповідно до вимог чинного законодавства, в даному випадку оприбуткування готівки можливо здійснити лише на підставі фіскального звітного чека («Z» - звіту) або даних РК (у разі їх використання) у випадках визначених чинним законодавством.
Відповідно до п.9 ст.3 Закону №265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані щоденно друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.
Приписи наведеної норми передбачають особливості роботи РРО, які мають забезпечувати друкування таких звітів за кожний робочий день.
За змістом п.2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2002 року №199 (далі - Вимоги), зміна - період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання «Z» - звіту до виконання наступного «Z» - звіту; при цьому «Z» - звіт - це денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті РРО.
Відповідно до п. 7 Вимог усі режими роботи РРО повинні блокуватися, зокрема, у разі перевищення максимальної тривалості зміни.
У додатку до Вимог зазначено, що максимальна тривалість зміни не повинна перевищувати 24 год.
З аналізу вищевказаних норм слідує, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати всю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня після закінчення зміни, але не пізніше 24 год. цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО. У разі недотримання суб'єктом господарювання при здійсненні діяльності п.9 ст.3 Закону №265/95-ВР та підпункту 2.6 глави 2 Положення №637 до нього за рішенням відповідних органів застосовуються штрафні (фінансові) санкції згідно з вимогами п.4 ст.17 Закону №265/95-ВР та абз.3 ч.1 ст.1 Указу №436/95.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у справі №21-5а14.
Згідно з ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
З огляду на означене, доводи позивача стосовно того, що проміжок часу між здійсненою першою розрахунковою операцією 25.07.2015р. о 13.22год. та наступним «Z»-звітом 26.07.2015р. о 00.35 год. не перевищує 24 годин, та, як наслідок, ПП «Рестарко» не порушено вимоги п.9 ст.3 Закону №265/95-ВР та п.2.6 Положення №637, є помилковими, оскільки підприємством не забезпечено своєчасне оприбуткування (облік) готівкових коштів у день їх фактичного надходження в книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскального звітного чека.
Щодо невчасного оприбуткування готівкових коштів на підставі прибуткових касових ордерів за період з 30.11.2015р. по 08.12.2015р., суд зазначає наступне.
Як зазначалося вище, в силу вимог пункту 2.6 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас підприємств, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися в їх касах.
Згідно з абз.1 пункту 2.6 Положення №637 оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.
Відповідно до п.1.2 глави 1 Положення № 637 касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси. Форми касових ордерів, що використовуються спеціалізованими підприємствами та установами Національного банку України, які не мають оборотної каси, установлюються відповідним нормативно-правовим актом Національного банку України.
У разі якщо готівка проведена через РРО і у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків, однак у день одержання готівкових коштів не проведена по касовій книзі, Національний банк України вважає, що така готівка оприбуткована в касі підприємства несвоєчасно, про що зазначено в листі ДПА України від 05.05.2010р. №8795/7/23-7017/538.
При цьому з аналізу змісту приписів пунктів 3.1, 3.2, 3.4, 4.2 Положення №637 слідує, що зазначений нормативний акт розрізняє касу як місце проведення розрахунків з використанням РРО (магазин чи іншу торгову точку) та касу підприємства, визначаючи окремий порядок оприбуткування готівки до каси РРО і оприбуткування готівки до каси підприємства.
Так, надходження готівки від покупця з фіксуванням її через РРО і видачею чека є оприбуткуванням готівки в касу, а здача виторгу, зафіксованого РРО, до каси підприємства є оприбуткуванням готівки в касі підприємства. Виручка, зафіксована через РРО, може бути видана на господарські потреби тільки після того, як в РРО відображено операцію «службова видача». Однак при цьому така сума готівки має бути спочатку оприбуткована до каси шляхом виписування прибуткового касового ордеру, корінець якого додається до КОРО, а після цього видатковим касовим ордером ці кошти можуть видаватися на господарські потреби.
Таким чином, виручка проведена через РРО і у КОРО на підставі фіксальних звітних чеків, в цей же день через операцію «службова видача» спочатку повинна бути оприбуткована в касі підприємства а потім використовуватись для інших господарських потреб.
- №395 від 01.12.2015р. на суму 4977,00грн. оприбутковано торгівельну виручку за 30.11.2015р.;
- №396 від 02.12.2015р. на суму 4320,00грн. оприбутковано торгівельну виручку за 01.12.2015р., вилучення готівки 01.12.2015р. 23 год. 26 хв;
- №397 від 03.12.2015р. на суму 7994,00грн. оприбутковано торгівельну виручку за 02.12.2015р., вилучення готівки 02.12.2015р. о 23 год. 31хв.;
- №398 від 04.12.2015р. на суму 5820,00грн. оприбутковано торгівельну виручку за 03.12.2015р.,(вилучення готівки 03.12.2015р. о 23 год.16 хв.;
- №400 від 08.12.2015р. на суму 3303,00грн. оприбутковано торгівельну виручку за 07.12.2015р. вилучення готівки 07.12.2015р. о 23 год. 08 хв.
Відповідно до абз.3 п.1 Указу №436/95 у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.
Крім того, навіть у висновку до акта перевірки №116/04/36/22/36052891 від 22.07.2015р. контролюючим органом зазначено, що відповідальність за порушення п.9 ст.3 Закону №265 (із змінами та доповненнями) не передбачена п.4 ст.17 цього Закону, в той час, відповідальність за порушення п.2.6 Положення №637 (із змінами та доповненнями) закріплена в Указі №436/95.
Так, ч.1 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом приписів ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Як свідчать встановлені обставини справи, спірне рішення прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
З урахуванням означеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позивачу було відмовлено у задоволені позовних вимог, а отже відповідно до ст.94 КАС України сума сплаченого судового збору останньому не повертається.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Рестарко» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова