Справа № 804/2488/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2017 р. Справа № 804/2488/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБондар М.В.,
при секретарі судового засідання за участю: представника позивача представників відповідача-1 представника третьої особиВиноградовій Т.В., Решетника О.А., Ярославцева В.Р., Зінченка О.В., Сірика А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранссервіс" до Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області, старшого державного інспектора Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Васильковського О.Г., старшого державного інспектора Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Макія М.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпропетровської міської ради, про визнання протиправними дій та скасування постанови, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» (далі - ТОВ «Автотранссервіс», позивач) звернулось до суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області (далі - відповідач-1), старшого державного інспектора Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Васильковського О.Г. (далі - відповідач-2), старшого державного інспектора Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Макія М.В. (далі - відповідач-3), в якому просить:
- визнати дії посадових осіб Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Макій М.В., Васильковського О.Г. щодо проведення позапланової перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом 09.03.2017 року протиправними;
- скасувати постанову про накладення адміністративно-господарського штрафу АЕ №006249 від 23.03.2017 року.
Ухвалою суду від 25.05.2017 року за клопотанням представника Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог не предмет спору на стороні відповідача, Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпропетровської міської ради.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне:
- в порушення статті 2 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме під час дії мораторію, строком до 31.12.2017 року, на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності;
- посадові особи відповідача перевищили свої повноваження, в порушення підпункту 2 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, провели незаконну перевірку, яка є позаплановою відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»;
- позивач не порушив статтю 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року №2344-ІІІ, оскільки під час проведення перевірки водієм транспортного засобу було надано перевіряючім посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схему маршруту та затверджений Департаментом транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради розклад руху.
Представники відповідача-1 проти позову заперечили повністю, надали суду письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначили наступне:
- перевіряючі на підставі направлення на перевірки провели рейдову перевірку, на яку не встановлені обмеження або заборони (мораторій);
- враховуючи, що перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №119 у м. Дніпро є регулярними пасажирськими перевезеннями, згідно статті 14 Закону №2344-ІІІ, формування та ведення реєстру міських автобусних маршрутів загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту, який затверджує мережу і паспорти міських автобусних маршрутів, тобто у даному випадку на Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпропетровської міської ради; згідно інформації останнього у листі №15/15-2 від 26.05.2016 року у автомобільного перевізника ТОВ «Автотранссервіс» відсутній паспорт маршруту регулярних перевезень №119;
- наданий при перевірці розклад руху, у складі паспорта маршруту, не погоджений органом Укртрансбезпеки (раніше ДАІ), що унеможливлює визнання паспорта міського маршруту №119 належно оформленим, отже наданий водієм розклад руху не може вважатись таким, що є оформленим;
- в порушення норм законодавства у позивача не оформлена індивідуальна контрольна книжка водія.
В судове засідання відповідач-2 та відповідач-3 не з'явились, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.
В судовому засіданні представники сторін підтримали обрані правові позиції.
Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що штраф застосований до перевізника за відсутність у останнього погодженого органом Державтоінспекції або його правонаступником паспорта маршруту №119, що є порушенням абзацу 2 частини 2 статті 39 Закону України „Про автомобільний транспорт". Відсутність такого паспорту встановлена під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, для розгляду якої перевізником не надано погоджений паспорт маршруту.
Представник третьої особи просив винести рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що 02.09.2013 року між Департаментом транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради, як організатором перевезень, та ТОВ «Автотранссервіс», як перевізником, укладено договір №119-023 з організації перевезень на автобусному маршруті загального користування (а.с.134-140).
Згідно підпункту 1.1. розділу 1 договору №119-023 від 02.09.2013 року організатор надає перевізникові право на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування, №119.
Згідно з умовами договору у 2014 році позивачем розроблено паспорт №19/226 автобусного маршруту регулярних перевезень, який працює у звичайному режимі, назва маршруту: №119 «пров. Добровольців - пл. Жовтнева». Паспорт затверджено перевізником - директором ТОВ «Автотранссервіс» (а.с.90-132).
Паспорт маршруту складається з: схеми маршруту №119, характеристики маршруту, інформації про облаштування зупинок, розкладу руху, затвердженого Директором Департаменту транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради, графіку режиму праці та відпочинку водіїв на маршруті, таблиці вартості проїзду на маршруті, відомостей до змін на маршруті (зміни відсутні).
Відповідно до графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області у період з 06.03.2017 року по 10.03.2017 року, затвердженого наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 03.03.2017 року №216, на підставі направлення на перевірку від 06.03.2017 року №006447 виданого, у тому числі головному спеціалісту Макій М.В., старшому державному інспектору Васильковському О.Г., для проведення рейдової перевірки пасажирських та вантажних перевезень, проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом ТОВ «Автотранссервіс» (а.с.171-173).
За результатами перевірки 09.03.2017 року складений акт №0061044, згідно висновків якого під час проведення перевірки виявлені порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме (а.с.27):
- надання послуг з регулярних пасажирських перевезень без оформлення документів перелік яких визначений статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: не оформлений розклад руху, індивідуальна контрольна книжка водія.
Водій від підпису акту перевірки та пояснень відмовився.
В судовому засіданні судом встановлено, сторонами підтверджено, що водієм при проведенні перевірки надано розклад руху маршруту №119, однак, паспорт маршруту №119, складовою частиною якого є розклад руху, не погоджений Державтоінспекцією або його правонаступником, у зв'язку із чим перевіряючі дійшли висновку про відсутність належно оформленого розкладу руху.
Наданий позивачем розкладу руху маршруту №119 Пр. Добровольців - пл.Жовтнева на період з 02.09.2013 року до 01.09.2018 року затверджений директором Департаменту транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради І.Г. Прилипа у 2014 році, без зазначення дня та місяця року (а.с.56).
При розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт представником ТОВ «Автотранссервіс» було надано Відповідачу-1 розклад руху, індивідуальну контрольну книжку водія (а.с.149), паспорт маршруту №119 та пояснено, що погодження органами відповідних підрозділів Державтоінспекції МВС України паспортів маршрутів регулярних пасажирських перевезень не потребує, а розклад руху маршруту №119 належно затверджений Департаментом транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Згідно пункту 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (далі - Порядок №1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.
Пунктом 4 цього Порядку державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Відповідно до статі 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти.
Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства.
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - це перевірка транспортних засобів суб'єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об'єкти, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).
Таким чином, особливістю контролю додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт є проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі), яка спеціальним законодавством не віднесена ані до планового, ані до позапланового заходу, та є самостійним видом контролю.
Згідно з пунктом 5 Порядку №1567 планова і позапланова перевірки проводяться за місцезнаходженням суб'єкта господарювання та/або місцем провадження господарської діяльності.
Пунктом 14 Порядку №1567 визначено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
З огляду на викладене, посилання позивача на встановлення до 31.12.2017 року мораторію на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, та проведення до 31.12.2017 року позапланових заходів державного нагляду (контролю) за певних умов та обмежень, встановлених Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 року №1728-VIII (далі - Закон №1728-VIII), є необґрунтованими, оскільки законодавством не встановлений мораторій на проведення такого спеціального виду контролю як рейдова перевірка.
При цьому, суд зазначає, що 01.01.2015 року набув чинності Закон України від 28.12.2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», пунктом 8 розділу III «Прикінцеві положення» якого визначено, що перевірки підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.
Таким чином, обмеження щодо перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами, зокрема й управлінням Укртрансінспекції у Дніпропетровської області, тривало протягом січня - червня 2015 року, та дія такого мораторію закінчилась 30.06.2015 року.
З огляду на викладене є необґрунтованими позовні вимоги про визнання протиправними дії посадових осіб відповідача щодо проведення 09.03.2017 року рейдової перевірки.
Крім того, самостійною підставою для відмови у задоволенні такої позовної вимоги є необхідність обрання належного способу захисту порушеного права у заявленому спорі, яким є оскарження наслідків перевірки, а саме оскарження постанови про накладення штрафу.
Надаючи оцінку правомірності застосування до позивача штрафу у розмірі 1700 грн. постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу АЕ №006249 від 23.03.2017 року, суд виходить із наступного.
Відповідно до статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Частиною 2 статі 39 вказаного Закону передбачені документи, необхідні для регулярних пасажирських перевезень:
- абзац 2) для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
- абзац 3) для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.
З оскаржуваної постанови про застосування штрафу вбачається, що рішення винесено відповідачем за порушення, зафіксовані в акті перевірки від 09.03.2017 року №0061044.
Актом перевірки встановлено не оформлення документів, перелік яких вимагається статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: розклад руху та індивідуальна контрольна книжка водія.
В судовому засіданні представники сторін підтвердили, що під час рейдової перевірки водієм був наданий перевіряючім розклад руху, затверджений Департаментом транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради - організатором перевезень.
З пояснень сторін вбачається, що спір точиться щодо необхідності погодження паспорту маршруту регулярних перевезень (в частині схеми автобусного маршруту та характеристики маршруту) підрозділом Державтоінспекції, до складу якого входить наданий перевіряючим затверджений організатором розклад руху автобусів, для висновку щодо належного оформлення розкладу руху.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»:
- регулярні пасажирські перевезення - це перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень;
- регулярні спеціальні пасажирські перевезення - це перевезення певних категорій пасажирів (працівників підприємств, школярів, студентів, туристів, екскурсантів та інших) на автобусному маршруті за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку замовником транспортних послуг або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень.
Так, у редакції до 20.12.2013 року вимоги до оформлення паспортів маршрутів регулярних та регулярних спеціальних перевезень були тотожними, та пункт 2.13 Порядку №278 прямо передбачав, що паспорт маршруту регулярних та регулярних спеціальних перевезень (в частині схеми автобусного маршруту та характеристики маршруту) погоджується відповідним підрозділом Державтоінспекції. Пунктом 2.14 Порядку №278 затвердження паспорта маршруту регулярних перевезень (додаток 1) здійснювалось відповідним організатором перевезень залежно від виду сполучення.
До 20.12.2013 року згідно пункту 2.1. розділу ІІ «Вимоги до паспорта маршруту», паспорт маршруту включав:
- схему автобусного маршруту;
- умови здійснення перевезень на маршруті;
- характеристику маршруту;
- розклад руху автобусів;
- графік режиму праці та відпочинку водіїв;
- таблицю вартості проїзду для регулярних приміських та міжміських маршрутів або відомості про вартість проїзду для міських маршрутів;
- список пасажирів (для регулярних спеціальних перевезень);
- відомості про зміни на маршруті;
- акт відповідності паспорта маршруту умовам перевезень;
- договір про надання послуг (для регулярних спеціальних перевезень);
- відомості про виявлені порушення умов здійснення перевезень пасажирів на маршруті регулярних спеціальних перевезень, що розміщуються на зворотному боці титульного аркуша паспорта.
З 20.12.2013 року внесені зміни до пункту 2.1. розділу ІІ «Вимоги до паспорта маршруту», та паспорт маршруту включає:
- характеристику маршруту, у тому числі відомості щодо усіх залізничних переїздів, через які проходить автобусний маршрут (у разі їх наявності);
- копію затвердженого організатором розкладу руху автобусів;
- графік режиму праці та відпочинку водіїв;
- таблицю вартості проїзду, затверджену перевізником (для регулярних перевезень);
- список пасажирів (для регулярних спеціальних перевезень);
- відомості про зміни на маршруті;
- умови здійснення перевезень на маршруті (для регулярних спеціальних перевезень);
- акт відповідності паспорта автобусного маршруту умовам здійснення перевезень на маршруті (для регулярних спеціальних перевезень);
- договір про надання послуг (для регулярних спеціальних перевезень);
- відомості про виявлені порушення умов здійснення перевезень пасажирів, що розміщуються на зворотному боці титульного аркуша паспорта (для регулярних спеціальних перевезень).
Згідно з пунктами 2.12, 2.13, 3.1 Порядку №278, в редакцій чинній на час виникнення спірних правовідносин, паспорт маршруту регулярних спеціальних перевезень (в частині схеми автобусного маршруту та характеристики маршруту) погоджується відповідним підрозділом Державтоінспекції.
Затвердження паспорта:
- діючого автобусного маршруту регулярних перевезень (додаток 1) здійснюється перевізником.
- автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень (додаток 2) здійснюється замовником послуг за погодженням з організатором перевезень на відповідній території (у частині маршруту та графіка руху);
- нового автобусного маршруту регулярних перевезень (додаток 3) здійснюється організатором перевезень на відповідній території.
До затвердження організатором перевезень або замовником послуг приймаються паспорти регулярних спеціальних маршрутів, які відповідають вимогам, визначеним у Порядку №278.
Судом встановлено, сторонами підтверджено, що маршрут №119 не є новим.
Пунктом 3.3 Порядку №278 визначено, що паспорт маршруту регулярних спеціальних перевезень після розроблення надається на погодження до відповідних підрозділів Державтоінспекції МВС України, після чого - до організатора перевезень на відповідній території.
Спірним у спорі заявлено можливість самостійного застосовування пункту 3.4 Порядку №278, відповідно до якого підрозділи Державтоінспекції розглядають протягом 30 днів та в цей самий строк погоджують паспорти маршрутів (в частині схеми автобусного маршруту та характеристики маршруту) за умови дотримання вимог безпеки перевезень або надають обґрунтовану письмову відповідь із зазначенням причин відмови в погодженні.
Підставами для відмови в погодженні паспорта є фактори, які не забезпечують належного рівня безпеки перевезень, а саме:
- невідповідність стану проїжджої частини вимогам безпеки перевезень;
- невідповідність швидкісних режимів руху, закладених у розкладі руху, вимогам, встановленим Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.
Особливістю правозастосування у спірних правовідносинах також є затвердження організатором паспорту маршруту відповідно до додатку 1 до Порядку №278, що передбачає відмітку на титульному аркуші паспорту погодження підрозділу Державтоінспекції, яка відсутня на наданому паспорті маршруту №119 (а.с.90).
При цьому, додаток №1 не передбачає форму для відображення погодження паспорту організатором перевезень у цілому, вказане погодження є необхідним при затвердженні паспорту нового маршруту згідно додатку №3 до Порядку №278.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що пунктом 3.4 Порядку №278 передбачено необхідність погодження підрозділами Державтоінспекції паспортів маршрутів (в частині схеми автобусного маршруту та характеристики маршруту), що також вбачається із форми додатку 1.
Однак, згідно оскаржуваної постанови та акту перевірки, одним з виявлених порушень є не оформлення розкладу руху, який не є ані схемою маршруту, ані характеристикою маршруту, як складовими паспорту маршруту.
Відмітка про погодження паспорту маршруту на його титульному аркуші відноситься до погодження виключно схеми автобусного маршруту та характеристики маршруту, та затвердження паспорту маршруту підрозділами Державтоінспекції здійснюється тільки в цій частині.
Законодавством визначена єдина вимога до розкладу руху, як пунктом 2.1. Порядку №278 так і додатком 1 - він має бути затверджений організатором перевезень, що додержано позивачем.
Порядком №278 не встановлено вимогу про погодження підрозділами Державтоінспекції розкладу руху, яким визначається номер рейсу (маршруту), час відправлення автобуса з початкової зупинки, год. хв., час прибуття та відправлення з проміжних зупинок, год. хв. та час прибуття на кінцеву зупинку, год. хв.
Судом встановлено, що саме затверджений Департаментом транспорту та транспортної інфраструктури Дніпропетровської міської ради, як організатором перевезень, розклад руху був наданий перевіряючим під час рейдової перевірки, та невіднесення розкладу руху до таких складових паспорту маршруту як схема автобусного маршруту та характеристика маршруту, які підлягають погодженню органами Державтоінспекції.
Приймаючи рішення щодо встановленого в акті перевірки від 09.03.2017 року №0061044 порушення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», в частині не оформлення індивідуальної контрольної книжки водія, суд виходить з норм Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Мінтрансзв`язку від 07.06.2010 року №340 (далі - Положення №340), якими передбачено ведення індивідуальної контрольної книжки водія.
Так, згідно з пунктом 6.1 Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Відповідно до пункту 6.3 Положення №340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.
З урахуванням того, що норми, передбачені пунктами 6.1 та 6.3 Положення №340 стосуються автобусів, що здійснюють пасажирські перевезення на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, водії які керують автобусами, що використовуються для регулярних пасажирських перевезень на міських та приміських автобусних маршрутах не повинні вести індивідуальні контрольні книжки водія відповідно до вимог Положення №340.
Аналогічна правова позиція надана позивачу у листі Міністерства інфраструктури України за вих. №8975/25/10-16 від 12.09.2016 року.
Отже, у зв'язку з тим, що маршрут №119 є міським, жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов'язкове ведення водієм на такому маршруті індивідуальної контрольної книжки водія.
З системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку, що виявлене актом перевірки порушення не було допущено, що є підставою для задоволення позову в цій частині та присудженню відповідного пропорційного розміру судового збору.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» до Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області, старшого державного інспектора Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Васильковського О.Г., старшого державного інспектора Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Макія М.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпропетровської міської ради, про визнання протиправними дій та скасування постанови - задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу АЕ №006249 від 23 березня 2017 року.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 1600 грн.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 17 липня 2017 року.

Суддя М.В. Бондар