Справа № 815/1669/17
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1669/17
УХВАЛА

13 липня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левчук О.А.

за участю секретаря Тишкової Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання недійсною та скасування постанови про заборону в`їзду в Україну, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання недійсною та скасування постанови від 03 червня 2016 року про заборону в`їзду в Україну, складену відносно громадянина Лівії - Эльмаяра ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), затверджену начальником військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) підполковником С. Лаврентьєви.

Разом з тим, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) просить суд поновити строк на звернення до суду з даним позовом. В обґрунтування зазначає, що 02 червня 2016 року ОСОБА_1 прибув до аеропорту «Одеса» з метою в`їзду на територію України. У момент перетинання кордону з`ясувалось, що термін дії паспортного документу позивача сплив. На підставі ст. 14 Закону України «Про прикордонний контроль» начальником відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонного контролю «Одеса-аеропорт» Козарчук Ю.Ю. було прийнято рішення від 02 червня 2016 року про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю. Причини прийняття рішення - відсутній дійсний паспортний документ.

Представник позивача зазначає, що відмовляючи у перетинанні державного кордону України, позивачу не було вручено або повідомлено про прийняття рішень щодо заборони на в`їзд на територію України. Повернувшись до своєї країни, позивач оформив новий паспортний документ. 21 липня 2016 року позивач знову прибув до аеропорту «Одеса». Але, знов щодо нього було оформлено рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю датоване 21 липня 2016 року. Позивач отримав рішення про відмову в перетинанні кордону України від 11.07.2016 року, у якому зазначено на українській мові, що щодо нього існує рішення про заборону в`їзду в Україну, в пункті 7 якого зазначено, що перекладач не залучався. Разом з тим, представник позивача зазначає, що саме рішення про заборону в`їзду в Україну позивач не отримував, з його текстом не знайомий.

Також представник позивача вказує, що повернувшись до своєї країни Лівії він звернувся до консульства з метою з`ясування причин відмови в`їзду в Україну. Лише наприкінці вересня він отримав усну інформацію з посольства Лівії про те, що йому заборонено в`їзд в Україну.

Копію постанови про заборону в`їзду в Україну від 03.06.2016 року представник позивача отримав лише на адвокатський запит від 30.03.2017 року.

Таким чином, представник позивача вважає, що є поважні причини подання позову після спливу значного строку після спроби перетину кордону України.

Представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання про поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом. В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що позивачу роз`яснювались його права щодо звернення до закордонної установи його держави про необхідність з метою отримання дійсного проїзного документа для виїзду з території України, у зв`язку з тим що відносно нього складені відповідні документи з метою заборони подальшого в`їзду на територію України. Позивач до суб`єкта владних повноважень не звернувся, а строк оскарження рішення суб`єкта владних повноважень сплинув 03.12.2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 1832 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб`єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Отже передумовою для прийняття оскаржуваного рішення були обставини, що відбулись 02.06.2016 року. Так 02.06.2016 року відносно громадянина Лівії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 складені протоколи про адміністративне затримання та адміністративне правопорушення, у зв`язку з вчиненням правопорушенням передбаченого частиною 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зі змісту яких вбачається, що 02.06.2016 року під час перевірки паспортного документу громадянина Лівії ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 в Міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Одеса», було встановлено, що даний паспортний документ є частково підроблений, а саме на інформаційній сторінці власника документу частково підроблено «механічна підчистка» в графі ім`я. В зазначених документах вказано, що гр. ОСОБА_5 бажає надавати пояснення англійською мовою, та пояснив що не знає яким чином були внесені зміни в його паспорт. Пояснення йому переведено в голос та йому зрозумілі. (а.с. 53-54).

Також 02.06.2016 року, начальником другого відділення інспекторів прикордонної служби впс «Одеса-аеропорт» старшим лейтенантом ОСОБА_6 було прийнято рішення про відмову в перетинанні державного кордону на виїзд громадянину Лівії ОСОБА_7 , у зв`язку з тим що відсутній дійсний паспортний документ, а також складений протокол про вилучення паспортного документу. Рішення оголошено в присутності перекладача з англійської мови. (а.с. 8-9)

Як вбачається з рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 21 липня 2016 року, старшим офіцером технічних засобів прикордонного контролю відділу прикордонного контролю ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_8 , прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на в`їзд в Україну позивачу, з причин того, що є рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну. Також в паспортному документі позивача на стор. 47 проставлено штамп «Заборонено в`їзд в Україну строком на 3 роки до 03.06.2019 року». (а.с. 11-12, 140).

Таким чином про наявність рішення про заборону в`їзду позивачу було відомо ще 21 липня 2016 року, а тому строк звернення до адміністративного суду з даним позовом сплинув 21.01.2017 року. Проте з даним адміністративним позовом позивач звернувся тільки 21.03.2017 року.

Суд не приймає доводи представника позивача в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду на те, що йому рішення від 03.06.2016 року не вручалось, а також що повернувшись до своєї країни Лівії у липні 2016 року він звернувся до консульства з метою з`ясування причин відмови в`їзду в України та лише наприкінці вересня він отримав усну інформацію з посольства Лівії про те, що йому заборонено в`їзд в Україну з огляду на те, що жодних належних та допустимих доказів зазначеним обставинам представник позивача не надав та не зазначив причин які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись до суду.

Також, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача стосовно того, що під час складання рішення від 21 липня 2016 року не залучався перекладач для його оголошення позивачу мовою якою він володіє, оскільки ОСОБА_8 вільно володіє англійською мовою, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами (диплом про отримання вищої освіти за спеціальністю «Переклад» МВ №20005314, екзаменаційний лист №480/15, витяг із наказу від 17.01.2017 року №17-ос). (а.с. 155-158).

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Інших належних та допустимих доказів щодо причин пропуску строку вчасного звернення до адміністративного суду, представник позивача не зазначив та не надав.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає що відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

За таких підстав, суд дійшов до висновку, що клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) необґрунтоване та задоволенню не підлягає, а адміністративний позов ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання недійсною та скасування постанови про заборону в`їзду в Україну слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 7-14, 99; 100; 133; 155; 160; 165; 186; 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:
Відмовити представнику позивача в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання недійсною та скасування постанови про заборону в`їзду в Україну.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (Одеський прикордонний загін) про визнання недійсною та скасування постанови про заборону в`їзду в Україну, - залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд у строки та в порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 КАС України.

Повний текст ухвали складено та підписано 18 липня 2017 року.

Суддя О.А. Левчук