Справа № 192/34/17
Суддя: Щербина Н. О.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/34/17
Провадження № 2-а/192/9/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Щербини Н. О.,

за участю секретаря судового засідання Савчукової В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у м. Дніпропетровську рядового поліції 3 батальйону 2 роти ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, з урахуванням уточнень від 21 березня 2017 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення від 03 січня 2017 року протиправними, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження.

На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 03 січня 2017 року інспектором третьої роти другого батальйону УПП м. Дніпропетровська рядовим інспектором поліції ОСОБА_2 була винесена постанова серії ЕАА №046335 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладено штраф в розмірі 425 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, за те, що він керуючи автомобілем VOLKSWAGEN BORA, номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул. Гладкова, буд.38 у м. Дніпро не подавши сигнал повороту, а також не мав при собі реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 ПДР.

Позивач вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, оскільки дана вона винесена без урахування всіх обставин справи, з порушенням норм КУпАП та Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 зазначив що 03 січня 2017 року він керував автомобілем НОМЕР_2 та рухаючись по вул. Гладкова у м. Дніпро, на звуковий та візуальний сигнал з патрульної машини здійснив зупинку біля будинку №38 по вул. Гладкова в м. Дніпро. До його автомобіля підійшов відповідач та запитав документи на транспортний засіб і водійські документи на право керування. На питання щодо причини зупинки відповідач повідомив, що він (позивач) нібито не подав сигналу повороту.

Позивач надав для перевірки інспектору посвідчення водія ВХТ 396319 на імя ОСОБА_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХО 599473 на автомобіль VOLKSWAGEN BORA, номерний знак НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3 та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК/4986198 від 31 жовтня 2016 року. Також надав для ознайомлення договір добровільного страхування наземного транспорту «Пряме врегулювання» №005116/4640/0000010 від 31 жовтня 2016 року та договір добровільного страхування цивільної відповідальності наземного транспорту «Пряме врегулювання» №005116/4409/1000098 від 31 жовтня 2016 року, на які відповідач не звернув увагу.

На вимогу позивача надати докази, які свідчать про порушення ним Правил дорожнього руху, свідків, відеозапис, відповідачем надані не були.

Відповідач, взявши надані документи, пішов до патрульного автомобіля та повернувшись через деякий час надав позивачеві для ознайомлення та підписання постанову серії АЕЕ №046335 від 03 січня 2017 року, яка викладена та оформлена на термічному папері з текстом, що не можливо прочитати: неможливо розібрати серію та номер постанови, не видно ПІБ особи, на яку складено постанову та особи, яка склала постанову.

Також у постанові було зазначено, що водій (ОСОБА_1І.) не мав при собі реєстраційного документа, але в п.4 постанови зазначено посвідчення водія та зовсім відсутні відомості про наданий позивачем поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31 жовтня 2016 року.

Позивач також зазначає, що відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відсутні його вина у скоєнні правопорушення. Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушеннями вимог ст.ст.268, 280 КУпАП, а відповідач грубо порушив норми законодавства України, матеріального та процесуального права відносно громадянина при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, право скаржника до свого захисту у вищестоящій інстанції ат у суді, не зазначив його процесуальні права, не довів вини щодо скоєння адміністративного правопорушення позивачем, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити (а.с.60).

Відповідач - інспектор другої роти третього батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпро ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судових повісток за місцем його роботи (а.с.59), у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив.

В той же час представником Патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту Патрульної поліції ОСОБА_4 електронною поштою надано до суду письмові заперечення проти позову, згідно яких вимоги позивача вважають безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Під час патрулювання відповідачем 03 січня 2017 року був помічений автомобіль НОМЕР_3, який порушив вимоги пункту 9.2 «б» та 2.1 «б» Правил дорожнього руху: рухаючись в м. Дніпрі по вул. Гладкова біля будинку №38 - не увімкнув сигнал світлового покажчику повороту відповідного напрямку. При перевірці документів не мав при собі реєстраційного документа на транспортний засіб. Позивач, як водій, повинен був розуміти всю відповідальність, сідаючи за кермо та зберігати безпечні обставини на дорозі, а на вимогу посадової особи показати усі документи, необхідні для перевірки особи та транспортного засобу. Відповідач у справі зупинив авто, яке здійснювало рух з явними ознаками правопорушення, а за кермом знаходився позивач ОСОБА_1 Це можуть підтвердити інспектори патрульної поліції, які знаходились з відповідачем разом та приймали участь у встановленні особи правопорушника та подальших дій щодо його відповідальності. Як зясувалося, у громадянина ОСОБА_1 не виявилося при собі такого необхідного для водія документу, як реєстраційного документа на транспортний засіб.

Фізичні або юридичні особи власники транспортних засобів зобовязані зареєструвати (перереєструвати) транспортний засіб, що їм належить, протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, тимчасового ввезення на територію України або виникнення обставин, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів, незалежно від технічного стану транспортного засобу.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП орган чи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідачем в діях позивача було встановлено наявність двох адміністративних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП: неподання сигналу світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, та ч.1 ст.126 КУпАП: відсутність реєстраційного документа на транспортний засіб, вчинені позивачем, за більш серйозне з яких, згідно ч.2 ст.36 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 гривень шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №046335 від 03 січня 2017 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за №1395.

З посиланням на п.24 постанови Пленуму Верховного суду від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначили, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП, при цьому в ній необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Вважали, що відповідач при винесені оскаржуваної постанови діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права, а в постанові чітко описані правопорушення, які було скоєно, при цьому він відповідно до ст.ст.33,258 КУпАП встановив особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Крім того, у інспектора поліції ОСОБА_2 працювала нагрудна відеокамера, яка фіксувала весь процес оформлення адміністративного правопорушення, яке надіслали на адресу суду. Факт правопорушення був беззаперечним, позивач сам зізнався у відсутності у нього реєстраційного документу на транспортний засіб. Відповідач також зафіксував порушення позивача, за яке його було зупинено та на прохання позивача ознайомив його з відео фіксацією. Позивачу було розяснено положення ст.ст.307,308 КУпАП, його права згідно ст.268 КУпАП, а також право, порядок та строк оскарження постанови згідно зі ст.ст.287-289 КУпАП. Під час винесення постанови на місці вчинення правопорушення ніяких клопотань та зауважень віз позивача не надходило. З урахуванням зазначеного, прохали в задоволенні позову відмовити (а.с.46-56).

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.1 ст. 41 КАС України ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши в межах заявленого позову наявні у справі докази, які були наявні в матеріалах справи на час розгляду справи судом, приходить до наступних висновків.

Положеннями ч.1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу, яка передбачає підстави звільнення від доказування.

Положеннями ч.1 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні встановлено, що постановою інспектора Управління патрульної поліції у м. Дніпро рядовим поліції ОСОБА_2 від 03 січня 2017 року серії ЕАА №046335 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та на нього був накладений адміністративний штраф у розмірі 425 гривень (а.с.5) за те, що він 03 січня 2017 року о 17 годині 39 хвилин в м. Дніпро по вул. Гладкова, 38, керуючи вказаним транспортним засобом, але яким саме прочитати не можливо, не подав сигнал повороту та не мав при собі посвідчення водія, реєстраційного документа транспортного засобу, а також договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1 ПДР (а.с.5).

Відповідно до статті 222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені статтями 124-1 - 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно розділу ІV (порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення) передбачено, що розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, визначених статтею 247 КУпАП. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП. У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України. Справа про адміністративне правопорушення відповідно до частини першої статті 268 КУпАП розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З доводів відповідача, вбачається, що оформлення оскаржуваної постанови фіксувалося на нагрудну камеру інспектора.

Проте під час перегляду судом двох наданих дисків на підтвердження вчинення правопорушень ОСОБА_1 (а.с.51), було встановлено, що на даних дисках відсутні будь-які відеозаписи що стосуються складання оскаржуваної постанови, як відсутня і фіксація факту вчинення позивачем правопорушення. Тому суд не може прийняти до уваги в якості доказів як надані диски, так і заперечення відповідача, оскільки вони не підтверджуються належними доказами. Посилання представника відповідача на те, що факт виявлення адміністративного правопорушення крім самого відповідача може підтвердити його напарник, є лише посиланням на доказ, який судом не досліджувався з огляду на те, що відповідних клопотань заявлено не було, а відповідач в судове засідання не зявився.

Крім того, з оскаржуваної постанови не можливо встановити яким саме транспортним засобом керував ОСОБА_1 03 січня 2017 року, оскільки в цій частині постанова не читаєма, відсутні підписи особи, яка склала постанову та підпис притягуваної до адміністративної відповідальності особи.

Згідно п.1-9 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» визначений вичерпний перелік випадків, які дають право співробітнику полюції зупинити транспортний засіб, а така підстава, як зупинка для перевірки документів в даному переліку відсутня. Доказів вчинення позивачем порушень вимог пункту 9.2 «б» Правил дорожнього руху відповідач не надав.

Відповідно до ст.287, ст.289 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, а скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідачем не було надано до суду доказів на підтвердження порушення позивачем ПДР, у звязку з яким здійснювалася перевірка документів. Крім того, посилання в оскаржуваній постанові стосовно того, що позивач не мав при собі посвідчення водія викликають сумніви, оскільки в самій оскаржуваній постанові міститься зазначення серії та номера посвідчення водія, виданого на імя позивача, які були додані до позову (а.с.5, 6). Також позивачем до позову було надано і копію полісу №АК/4986198 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.7) зі строком дії з 31 жовтня 2016 року по 30 жовтня 2017 року, що також викликає сумнів в тому, що позивач керував автомобілем без вказаних документів.

Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги в частині визнання дій відповідача щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАА № 046335 від 03 січня 2017 року протиправними, а також в частині скасування оскаржуваної постанови є обґрунтованими на досліджених в судовому засіданні доказах і підлягають задоволенню, оскільки на спростування доводів позивача відповідачем як субєктом владних повноважень суду не надано жодних доказів вчинення ОСОБА_1 порушень ПДР, у звязку з якими працівниками поліції було здійснено перевірку реєстраційного документу транспортного засобу.

В той же час, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки хоча відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, але прийняття відповідного рішення про закриття провадження у справі відноситься відповідно до вимог ч.1 ст.222, п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП до компетенції органів, які уповноважені законом на розгляд даної категорії справ про адміністративні правопорушення, а не до компетенції суду при розгляді відповідно до вимог ст.171-2 КАС України позовів з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Оскільки судом не вирішується питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності певної особи, а перевіряється лише законність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень у таких справах, то за наслідками такого розгляду суд має право визнати нечинними і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити в цьому.

Зазначене свідчить про те, що адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст.126, 222, 252, 255, 256 КУпАП, ст. ст. 11, 12, 17, 18, 71, 94, 158-163, 171-2, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП у м. Дніпропетровську рядового поліції 3 батальйону 2 роти ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Визнати дії інспектора УПП у м. Дніпропетровську рядового поліції 3 батальйону 2 роти ОСОБА_2 в частині складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАА № 046335 від 03 січня 2017 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП протиправними.

Постанову інспектора УПП у м. Дніпропетровську рядового поліції 3 батальйону 2 роти ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАА № 046335 від 03 січня 2017 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП - скасувати.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, з моменту отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги повинна бути одночасно направлена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складений 18 липня 2017 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина