Справа № 185/1062/17(2-а/185/137/17)
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 липня 2017 року м. Київ К/800/23403/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов.

Судами встановлено, що позивач з 1 січня 1991 року перебуває на обліку в Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 14 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), з 1 січня 2004 року пенсія позивачу перерахована за нормами Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

10 січня 2017 року позивач звернувся із заявою про призначення йому пенсії за віком із застосуванням для розрахунку пенсії середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Рішенням комісії від 13 січня 2017 року № 18 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки він вже скористався наданим правом призначення пенсії.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд виходив з того, що положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років, тоді як умови виплати цієї пенсії регулюються нормами Закону № 1058-IV. Оскільки позивачу вже призначено пенсію за віком відповідно до статті 14 Закону № 1788-ХІІ, яку обчислено за правилами Закону № 1058-IV, то пенсія за віком відповідно до статті 26 цього Закону № 1058-IV не є іншим видом пенсії у розумінні статті 10 цього Закону.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що пенсія за віком на пільгових умовах, яка призначена йому на підставі Закону № 1788-ХІІ, є іншою ніж пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV, поряд з цим за призначенням пенсії за віком на підставі Закону № 1058-IV він звернувся вперше. Вказує на те, що його пенсія відповідно до Закону № 1058-IV лише перераховувалась, проте не призначалась. Крім того, Закон №1788-ХІІ передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії ніж ті, які закріплені у Законі № 1058-IV.

Проте із вказаними доводами позивача погодитись не можна з огляду на те, що згідно із абзацами першим та другим пункту 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються, зокрема в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку із втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Враховуючи викладене, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що Закон № 1788-ХІІ визначає лише право особи на пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку, в той час як обчислення та перерахунок такої пенсії проводиться за Законом № 1058-IV, є правильним. Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому того самого виду пенсії, який не передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Касаційну скаргу та додані до неї матеріали повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець