Справа № 826/8652/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/8652/17

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 липня 2017 року № 826/8652/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження подання Головного управління ДФС у м. Києві до приватного підприємства «Автопетроліум» про стягнення коштів за податковим боргом,

В С Т А Н О В И В:

10 липня 2017 року о 16 год. 28 хв. Головне управління ДФС у м. Києві (далі - заявник) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з поданням до приватного підприємства «Автопетроліум» (далі – відповідач, ПП «Автопетроліум») про стягнення коштів за податковим боргом у розмірі 1 296 802,00 грн.

В обґрунтування подання позивач зазначив, що відповідачем в порушення норм податкового законодавства не сплачено податковий борг, який виник у зв’язку з несплатою самостійно задекларованих податкових зобов’язань з податку на прибуток.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав до суду відзив, в якому підтвердив наявність податкового боргу.

Згідно приписів ч. 8 ст. 183-3 КАС України неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду подання у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент звернення з поданням до суду за відповідачем обліковується податковий борг з податку на прибуток у розмірі 1 296 802,00 грн.

У зв’язку з несплатою відповідачем узгодженого зобов’язання в установлені законодавством строки Головне управління ДФС у м. Києві звернулась до суду із даним поданням.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 Податкового кодексу України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов’язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами п. 49.1, 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Підпунктом 49.18.3 п. 49.18 ст.49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

За змістом п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України).

За приписами п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал (п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу України).

Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України).

Сума податкового зобов’язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України).

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем самостійно були визначені податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємств за 2016 рік, які у встановлені законодавством строки сплачені не були.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку , визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання (п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 95.2 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Таким чином, податковий орган набуває право на стягнення податкового боргу (в т.ч. і в судовому порядку) лише у разі, якщо платник податку не сплатив узгоджену суму податкового зобов’язання протягом 60 днів після винесення платнику податків податкової вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, борг за податковою вимогою до теперішнього часу не сплачений та не погашений у встановленому порядку, доказів оскарження вимоги про сплату боргу відповідачем не надано.

Відповідно до п. 95.1 – п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до ст. 183-3 КАС України провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів, зокрема, щодо стягнення коштів за податковим боргом. Подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом. На обчислення строків, установлених цією статтею, не поширюються правила статті 103 цього Кодексу. Строки, встановлені цією статтею, обчислюються годинами і закінчуються із закінченням години, на яку припадає таке закінчення. Строки, визначені цим підпунктом, не включають добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

На підставі викладеного, за наявності встановлених обставин та письмових доказів у справі, матеріалами справи підтверджено, що обставина, яка зумовила звернення до суду з даним поданням, є несплата платником самостійно визначених податкових зобов’язань у встановлений строк, а також беручи до уваги дотримання передбаченого строку для звернення із поданням, суд дійшов висновку щодо правомірності заявленого подання.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи Головного управління ДФС у м. Києві відповідач суду не надав. У своєму відзиві відповідач пояснив, що не має змоги сплатити борг через відсутність коштів та нездійсненням підприємством господарської діяльності, при цьому, не надавши жодних належних доказів в підтвердження зазначеного.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів в їх сукупності, враховуючи, що станом на час розгляду справи податковий борг не погашений, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та визнання подання таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову прийняту у справах, визначених статтею 183-3 цього Кодексу.

Враховуючи заяву податкового органу щодо звернення судового рішення до негайного виконання та те, що дана справа розглядається з особливостями, встановленими ст. 183-3 КАС України, суд дійшов висновку про можливість звернення даної постанови до негайного виконання.

Згідно з ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Ухвалою суду від 11.07.2017 заявнику відстрочено сплату судового збору за подання до прийняття судового рішення у справі.

Оскільки заявником частково сплачено судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. згідно платіжного доручення від 11.07.2017 №1690, з нього підлягає стягненню решта суми судового збору у розмірі 17 852,03 грн.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 158-163, 183-3, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Подання задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства «Автопетроліум» (код ЄДРПОУ 37228512) кошти у рахунок погашення податкового боргу на суму 1 296 802,00 грн.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур