Справа № 265/2381/17
Суддя: Ковтуненко О. В.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/2381/17
Провадження №2-а/265/132/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О.В.,

за участю секретаря Єфремової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в міста Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністратора Лівобережного районного відділу надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради Донецької області Кулікової Олени Волдодимирівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

04 квітня 2017 року позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить скасувати постанову відповідача від 30 березня 2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді попередження за ч. 1 ст. 197 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що згідно оскаржуваної постанови він проживав без реєстрації місця проживання більше 30 днів з моменту зняття з реєстрації, а саме з 30 січня 2017 року по 30 березня 2017 року. Зазначив, що він є військовослужбовцем і повинен нести відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 197 КУпАП на загальних підставах є порушенням вимог ст.. 15 КУпАП. Зазначає, що повідомляв відповідача про це. Крім того, вказаного правопорушення не вчиняв. Так, за ч. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» початок строку в тридцять календарних днів пов'язується не лише зі зняттям з реєстрації місця проживання, а і з прибуттям до нового місця проживання. До нового місця проживання в м. Маріуполь він прибув 24 березня 2017 року. До Лівобережного районного відділу надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради він звернувся 30 березня 2017 року. Відтак, встановлений законом строк в тридцять календарних днів для виконання обов'язку щодо реєстрації місця проживання станом на 30 березня 2017 року, ним не пропущений. Крім того, нормами законодавства визначені документи, які особа подає органу реєстрації для реєстрації місця проживання. У числі цих документів є документи, що підтверджують право на проживання в житлі. З моменту зняття з реєстрації місця проживання і до 30 березня 2017 року він не володів такими документами, а тому незалежно від своєї волі не міг подати їх в органи реєстрації. Вважає, що в його діях відсутній склад інкримінованого йому правопорушення. Враховуючи наведені обставини просить оскаржувану постанову скасувати.

Позивач до зали суду не прибув, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності через перебуванням його у відрядженні. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач Кулікова О.В. до судового засідання не з'явилась, також надала заяву про розгляд справи зі її відсутності. Позовні вимоги не визнає, зазначає, що на момент винесення нею оскаржуваної постанови будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач є військовослужбовцем, ним надано не було. Вважає постанову законною та обґрунтованою.

Вивчивши доводи позивача, заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Виконуючи завдання адміністративного судочинства, суд перевірив законність провадження про адміністративне правопорушення щодо позивача ОСОБА_1

Так, судом встановлено, що 30 березня 2017 року інспектором Лівобережного районного відділу надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Молотовою С.П. складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЛРВ № 0117. Згідно вказаного протоколу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, порушив вимоги ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а саме проживав без реєстрації місця проживання більше 30 днів з моменту зняття з реєстрації, а саме, з 31 січня 2017 року по теперішній час, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 197 КУпАП.

У графах 4, 5 протоколу «Місце роботи», «Посада» зазначено, що ОСОБА_1 є слідчим СБУ.

Постановою адміністратора Лівобережного районного відділу надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради ОСОБА_5 від 30 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 був визнаний винним в тому, що він проживає без реєстрації місця проживання більш ніж 30 днів з моменту зняття з реєстрації місця проживання, а саме з 30 січня 2017 року по теперішній час, що є порушенням ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 197 КУпАП. На ОСОБА_1 покладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

У вказаній постанові як і у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 є слідчим СБУ.

Згідно довідки Управління Служби безпеки України в Донецькій області від 03 квітня 2017 року ОСОБА_1 проходить військову службу у Службі безпеки України з 10 серпня 2011 року по теперішній час.

Статтею 15 КУпАП передбачено, що військовослужбовці, військовозобов'язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами.

За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт.

При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов'язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1, не відноситься до правопорушень, відповідальність за які військовослужбовці несуть на загальних підставах, а отже, оскаржувана постанова є незаконною як така, що винесена адміністратором Лівобережного районного відділу надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради Куліковою О.В. на загальних підставах, за відсутності повноважень на це.

Посилання відповідача про відсутність в ОСОБА_1 будь-яких документів на підтвердження його статусу як військовослужбовця на момент винесення нею постанови, суд вважає неспроможними, адже відповідач мала можливість такі дані отримати (витребувати), або надати строк для їх надання позивачем. Крім того, суд звертає увагу на той факт, що у протоколі про адміністративне правопорушення, та у самій постанові міститься інформація про те, що ОСОБА_1 є слідчим СБУ.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11,69,71,72,160, 162,163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністратора Лівобережного районного відділу надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради Донецької області Кулікової Олени Волдодимирівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову адміністратора Лівобережного районного відділу надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради Донецької області Кулікової Олени Волдодимирівни від 30 березня 2017 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.197 КУпАП - скасувати.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікдзевський районний суд місто Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ___________________________ О.В. Ковтуненко