Справа № 803/744/17
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2017-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року Справа № 803/744/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.01.2017 № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головним управлінням ДФС у Волинській області була проведена фактична перевірка торгівельного павільйону за адресою: АДРЕСА_1, про що складено акт № 03/197/40-01/НОМЕР_2 від 14.12.2016.

Перевіркою, зокрема, встановлено порушення пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 265/95-ВР).

На підставі акту перевірки Головного управління ДФС у Волинській області № 03/197/40-01/НОМЕР_2 від 14.12.2016 Луцька ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення від 06.01.2017 № , яким до позивача за порушення пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР застосовані штрафні санкції в розмірі 103481,00 грн.

Позивач не погоджується із оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням з тих підстав, що фактична перевірка відносно позивача проведена не була, вона не була присутньою під час проведення зазначеної перевірки, порушень податкового законодавства не допускала.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 06.01.2017 № .

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 14.07.2017 (а. с. 27-28) представник відповідача Ярошик Т.В. адміністративний позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що оскільки під час проведення фактичної перевірки були встановлені порушення вимог пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР (порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації товарів, а саме відсутні накладні на товари згідно з додатком 1, 2 до акту перевірки на суму 51740,00 грн.; не видано розрахунковий документ встановленої форми при купівлі коньяку 0,7 л за ціною 240,00 грн.), тому відповідач правомірно виніс податкове повідомлення-рішення.

В судовому засіданні, яке відбулося в даній справі 14.07.2017, позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 адміністративний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просять позов задовольнити.

Представник відповідача Ярошик Т.В. у тому ж судовому засіданні адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях, та просить у його задоволенні відмовити повністю.

В подальшому, 19.07.2017 за вх. № 7590/17 позивач та її представник до судового засідання, призначеного на 10:00 20.07.2017, подали до суду письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а. с. 76).

Згідно із частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Відповідно до частини першої статті 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, виходячи із приписів частини першої статті 41, частини шостої статті 128 КАС України, у зв'язку із поданням позивачем та її представником клопотання про розгляд справи без їх участі, заслуховуванням у попередньому судовому засіданні пояснень осіб, які беруть участь у справі, показань свідка ОСОБА_4, та одержанням додаткових доказів, за відсутності потреби додатково заслухати інших учасників процесу, в т. ч. як свідків інших осіб, судом в судовому засіданні 20.07.2017 ухвалено вирішення справи проводити у письмовому провадженні, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДФС у Волинській області від 14.12.2016 № 1488 «Про проведення фактичної перевірки» (а. с. 56), направлень на перевірку від 14.12.2016 № 0000662, № 0000663 (а. с. 57-58) головними державними ревізорами-інспекторами управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів Головного управління ДФС у Волинській області Онищук Л.В. та ОСОБА_4. була проведена фактична перевірка торгівельного павільйону за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює діяльність суб'єкт господарювання ОСОБА_1, про що складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами № 03/197/40-01/НОМЕР_2 від 14.12.2016 (а. с. 10-11, 31-35). Перевіркою, зокрема, встановлено порушення пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР.

На підставі акту перевірки Головного управління ДФС у Волинській області № 03/197/40-01/НОМЕР_2 від 14.12.2016 Луцька ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення від 06.01.2017 № , яким до позивача за порушення пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР застосовані штрафні санкції в розмірі 103481,00 грн. (а. с. 6).

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (з наступними змінами та доповненнями, далі - ПК України) передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач не довів правомірності оскаржуваного в даній адміністративній справі податкового повідомлення-рішення, з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України (тут і надалі - в редакції, чинній на момент складення акту фактичної перевірки № 03/197/40-01/НОМЕР_2 від 14.12.2016) фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За приписами пунктів 80.1, 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Згідно із пунктами 80.5, 80.7, 80.10 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції. Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Як передбачено пунктом 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно із пунктом 86.5 статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). У разі якщо платник податків (його відокремлені підрозділи) здійснює свою діяльність не за основним місцем обліку платника податків, контролюючий орган, який проводив перевірку, не пізніше трьох робочих днів з дня реєстрації акта (довідки) в цьому органі направляє акт (довідку) до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. Копія акта (довідки) перевірки з відміткою про реєстрацію в журналі реєстрації актів (довідок) перевірок зберігається у контролюючому органі, який проводив перевірку. Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його законними представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

Як вбачається із матеріалів справи, у направленнях на перевірку від 14.12.2016 № 0000662, № 0000663 міститься відмітка про те, ОСОБА_1 пред'явлено направлення на перевірку та вручено копію наказу від 14.12.2016 № 1488, про що є підпис (а. с. 58-59). Крім того, в акті фактичної перевірки № 03/197/40-01/НОМЕР_2 від 14.12.2016 також наявні підписи, вчинені ОСОБА_1 (а. с. 10-11).

Разом з тим, в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заперечила ту обставину, що вона була присутньою під час проведення 14.12.2016 вказаної вище фактичної перевірки та пояснила, що підписи, наявні у направленнях на перевірку від 14.12.2016 № 0000662, № 0000663 та в акті фактичної перевірки № 03/197/40-01/НОМЕР_2 від 14.12.2016, виконані не нею. При цьому, також вказала, що господарську діяльність в зазначеному торгівельному павільйоні вона з листопада 2016 року не здійснює.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 (головний державний ревізор-інспектор управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів Головного управління ДФС у Волинській області) суду показала, що дійсно 14.12.2016 проводила фактичну перевірку торгівельного павільйону за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює діяльність суб'єкт господарювання ОСОБА_1, в присутності особи, яка представилася ОСОБА_1, та яка розписалася у направленнях на перевірку від 14.12.2016 № 0000662, № 0000663 та поставила підписи в акті фактичної перевірки № 03/197/40-01/НОМЕР_2 від 14.12.2016. Проте, як виявилося згодом, вказана особа була не позивач ОСОБА_1, а її мати.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що фактична перевірка, оформлена актом № 03/197/40-01/НОМЕР_2 від 14.12.2016, була проведена з порушенням вимог пунктів 80.2, 80.7 статті 80, пункту 86.5 статті 86 ПК України, оскільки позивачу ОСОБА_1 не була вручена у встановленому порядку копія наказу від 14.12.2016 № 1488 «Про проведення фактичної перевірки» під розписку до початку проведення такої перевірки, вказана перевірка проведена за відсутності позивача, акт перевірки не був наданий позивачу для підписання та нею не підписаний.

Крім того, суду не надано жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що станом на 14.12.2016 ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність в торгівельному павільйоні за адресою: АДРЕСА_1 та має відношення до вилученого під час перевірки товару (470 літрів алкогольної продукції іноземного виробництва, без марок акцизного податку встановленого зразка). При цьому, суд враховує, що згідно із договором суборенди торгової площі від 30.11.2016 та акту приймання-передачі від 30.11.2016 ОСОБА_1 передала ОСОБА_6 в тимчасове платне користування торгову площу, яка розташована на території торгового комплексу ринку «Північний» за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 14-16). Крім того, листом від 19.07.2017 № 6027/10/03-20-21-04-04 Головне управління ДФС у Волинській області повідомило, що будь-яких документів на підтвердження походження вилучених алкогольних напоїв від ОСОБА_1 не надходило (а. с. 77-78).

Суд також враховує, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.02.2017 у справі № 161/17470/16-п провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 155-1 КУпАП закрито у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення (а. с. 84), а постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.03.2017 у справі № 161/269/17 провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 164, частиною першою статті 164-5 КУпАП закрито у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а. с. 82-83).

Отже, оскільки фактична перевірка була проведена з порушенням вимог пунктів 80.2, 80.7 статті 80, пункту 86.5 статті 86 ПК України, у зв'язку із чим акт фактичної перевірки № 03/197/40-01/НОМЕР_2 від 14.12.2016 не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності згідно із оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 06.01.2017 № , а доводи податкового органу про порушення позивачем норм Закону № 265/95-ВР не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного податкового повідомлення-рішення підлягають до задоволення.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача необхідно присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1034,81 грн., сплачений квитанцією від 23.06.2017 № 0.0.792722714.1 (а. с. 2) та який згідно із випискою був зарахований до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 74).

Керуючись статтями 41, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 06 січня 2017 року № .

Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір у розмірі 1034 гривні 81 копійка (одна тисяча тридцять чотири гривні вісімдесят одна копійка).

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 254 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.М.Валюх