Справа № 808/3437/16
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2017 рокусправа № 808/3437/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

представників сторін:

позивача : - Бєлякова К.А. (дов.від 04.01.2016 року)

відповідача: - Міщенко О.В. (дов. Від 29.11.2016 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "ЗАПОРІЖЖЯ-АГРО"

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 р. у справі № 808/3437/16

за позовом 3Дочірнього підприємства "ЗАПОРІЖЖЯ-АГРО"

до Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

"10" листопада 2016 р. Дочірнє підприємство "ЗАПОРІЖЖЯ-АГРО" звернулось до суду з адміністративним позовом до Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області в якому з врахуванням уточнень позовних вимог від 24.01.2017 року, просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.10.2016

- № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за травень 2016 року на 482 857,00 грн. та

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 5 799 475,50 грн., в тому числі за основним платежем на 3 866 317,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 1 933 158,5 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані помилковістю висновків податкового органу, викладених в акті перевірки, оскільки податковий кредит позивачем був сформований по реальних господарських операціях позивача з ПП "Центр експертних технологій", ТОВ "Аграрна ініціатива", ТОВ "Базальт Інвестмент" на підставі належно оформлених податкових накладних. Придбані позивачем товари та послуги використані в господарській діяльності, що призвело до збільшення врожайності культур.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 р. у справі № 808/3437/16 в задоволенні адміністративного позову Дочірнього підприємства "ЗАПОРІЖЖЯ-АГРО" до Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено.

Судом встановлено що спірну суму податкового кредиту позивачем сформовано по взаємовідносинам з ПП "Центр експертних технологій", ТОВ "Аграрна ініціатива", ТОВ "Базальт Інвестмент" з приводу придбання товарів та послуг. На підставі дослідження наданих сторонами документів, судом встановлено, що первинні документи надані позивачем не містять всіх необхідних відомостей, що можуть підтвердити реальність придбання вказаних товарів та послуг у зазначених контрагентів. Що в сукупності з інформацією про сумнівність даних контрагентів свідчить про відсутність реального характеру вчинення даних господарських операцій та фактичну товарність укладених угод.

Постанову суду мотивовано відсутністю доказів щодо протиправності висновків податкового органу та необґрунтованості винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

Не погодившись з постановою суду, Дочірнім підприємством "ЗАПОРІЖЖЯ-АГРО" подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 р. у справі № 808/3437/16, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що допущені неточності в первинних та інших документах не дають автоматично підстав для неврахування їх у податковому обліку. Порушення порядку здійснення господарської діяльності контрагентами не впливають на результати діяльності позивача. Визначальна ознака реальності господарської операції - зміна в майновому стані платника податків не заперечується сторонами.

Представниками сторін надано ґрунтовні пояснення щодо обставин по справі та підтримано позиції викладені в апеляційній скарзі та запереченнях до неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під ас апеляційного перегляду справи, в період з 27.09.2016 по 29.09.2016 працівниками відповідача проведено позапланову виїзну документальну перевірку ДП "Запоріжжя-Агро" з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ПП "Центр експертних технологій", ТОВ "Аграрна ініціатива", ТОВ "Бзальт Інвестмент" за період з 01.05.16 по 31.05.16. року. За результатами перевірки відповідачем складено акт від 06.10.2016 № 164/08-22-14-05-08/34127231, яким зафіксовано виявлені перевіркою порушення,а саме - порушення п.198.1, п.198.3, п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість по сплаті до бюджету за травень 2016 року на суму 3 866 317 грн. та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового періоду) на 482857 грн.

Висновки податкового органу щодо виявлених порушень ґрунтуються на невідповідності встановлених перевіркою обставин даним, що відображені в первинній документації, також в основу висновку про не підтвердження реального характеру здійснення господарської діяльності покладено наявність податкової інформації про недостатність трудових ресурсів та інших матеріально-технічних засобів у контрагентів позивача, для виконання замовленого обсягу робіт.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 28.10.2016 № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за травень 2016 року на 482857,00 грн. та № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 5799475,50 грн., в тому числі за основним платежем на 3866317,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 1933158,5 грн.

Не погодившись з винесеними рішеннями, вважаючи їх необґрунтованими позивач звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.

Спірним в межах даної справи є питання формування позивачем витрат та податкового кредит за рахунок вартості товарів (робіт, послуг) та сум податку на додану вартість, сплачених у складів такої вартості, за господарськими операціями позивача з ПП "Центр експертних технологій", ТОВ "Аграрна ініціатива", ТОВ "Бзальт Інвестмент".

Відповідно до пояснень представника позивача, що підтверджені матеріалами справи, між позивачем та ПП "Центр експертних технологій" укладено договір на надання послуг №41 від 04.05.2016 року щодо виконання послуг з обробки посівів, а саме: внесення хелатних добрив до посівів гороху, ячменю, озимої пшениці та соняшника власною технікою та власними мінеральними добривами (РЕАКОМ) до відповідної культури посівів на площах замовника.

Обсяг поставки ПП "Центр експертних технологій" на користь ДП "Запоріжжя-Агро" склав 6694326 грн., в тому числі ПДВ - 1115721 грн. Вказану суму ПДВ позивач включив до податкового кредиту травня 2016 року.

Між позивачем та ТОВ "Аграрна ініціатива" укладено договір на надання послуг №47 від 11.05.2016 року щодо виконання послуг з обробки посівів соняшника від захворювань власною технікою та фунгіцидами ("Піктор") до відповідної культури посівів на площах замовника.

Обсяг поставки ТОВ "Аграрна ініціатива" на користь ДП "Запоріжжя-Агро" склав 8951715,06 грн., в тому числі ПДВ - 1491952,51 грн. Вказану суму ПДВ позивач включив до податкового кредиту травня 2016 року.

Між позивачем та ТОВ "Базальт Інвестмент" укладено договір купівлі-продажу №55 від 16.05.2016 року. Відповідно до умов даного Договору ТОВ "Базальт Інвестмент" зобов'язується передати у власність покупця фосфоритне борошно.

Обсяг поставки ТОВ "Базальт Інвестмент" на користь ДП "Запоріжжя-Агро" склав 10 449 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 1 741 500,00 грн. Вказану суму ПДВ позивачем включено до податкового кредиту травня 2016 року.

На підтвердження реальності отримання послуг, позивачем до перевірки надано копії укладених угод, додаткових угод та додатків до них, акти приймання виконаних робіт, податкові та видаткові накладні, платіжні доручення тощо.

За результатами перевірки первинних документів наданих товариством контролюючий орган дійшов висновку, що надані документи не можна вважати належним доказом реального характеру здійснення господарської діяльності внаслідок юридичної дефектності наданої документації; наявності суперечностей між документально підтвердженими даними та фактично встановленими обставинами здійснення господарських операцій.

Так, по господарських операціях позивача з ПП "Центр експертних технологій" встановлено невідповідність площі оброблення посівів в акті виконаних робіт (послуг) від 19.05.2016 та податковій накладній № 803 від 19.05.2016. Крім того, препарати Реаком-Плюс-Зерно та Реаком-Плюс-Соняшник використовуються для передпосівної обробки насіння та не можуть бути використані для позакореневої підкормки зернових культур та соняшника. Препарат Реастим-зерно не може використовуватися для обробки бобових. До перевірки не надано документів щодо якості та походження халатного добрива "Релакс-плюс". Крім того, потужність самохідного оприскувача NITRO-5275 складає 750 га на добу, тоді як відповідно до актів виконаних робіт об'єм виконаних робіт складає 19.05.2016 - 6729,45 га, 20.05.2016 - 5247,343 га, 21.05.2016 - 1482,008 га. А відтак, потужність агрегата-оприскувача NITRO-5275 не дозволяє за три доби виконати об'єм робіт на площі 13458,801 га. Також під час перевірки не надано жодного документа щодо використання води та щодо фактичного перебування робітників ПП "Центр експертних технологій", які працювали на транспортних засобах та надавали послуги позивачу з внесення комплексного хелатного добрива. Крім того, згідно отриманої від Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області податкової інформації, ПП "Центр експертних технологій" не має достатньої кількості працівників, власних та орендованих основних фондів; ПП "Центр експертних технологій" задокументовано придбання ТМЦ (оселедець, скумбрія св/мор, речі вживані в асортименті: ковдри, пледи, інше, взуття, що було у користуванні, для подальшого використання, одяг, що був у користуванні, для подальшого використання, сирний продукт "Російський", масло к/в для просочення деревини, пральні машини, зрізані квіти для складання букетів, корм готовий Бройлер, корм готовий Перепілка, скумбрія с/м), тобто відповідно даних ЄРПН, у ПП "Центр експертних технологій" відсутній факт придбання хелатних міндобрив та не встановлено факт залучення для здійснення послуг обприскування с/г культур, внесення рідких комплексних добрив, засобів захисту рослин інших контрагентів.

По господарських операціях позивача з ТОВ "Аграрна ініціатива" встановлено неможливість виконання об'єму робіт на площі 6098,962 га за три доби агрегатом HAGIE STS-12, потужність якого складає до 1300 га на добу. В ході перевірки не надано жодного документа щодо використання води для проведення робіт з обробки посівів. Також в ході проведення перевірки не надано підтверджуючих документи щодо фактичного перебування робітників ТОВ "Аграрна ініціатива", які працювали на транспортних засобах та надавали послуги для позивача з обробки посівів соняшника фунгіцидами від захворювань. ТОВ "Аграрна ініціатива" задокументовано придбання ТМЦ (скумбрія с/м, філе оселедця, інші рибна продукція, свинина обрізна охолоджена, яйце куряче, м'ясо кур-бройлерів (м'ясообрізь) охолоджене, інформаційно-консультаційні послуги, послуги стiльникового зв'язку, речі вживані не сортовані, взуття, що було у користуванні, для подальшого використання, одяг, що був у користуванні, для подальшого використання, інше), тобто відповідно даних ЄРПН, у ТОВ "Аграрна ініціатива" відсутній факт придбання фунгіцида Піктор та не встановлено факт залучення для здійснення послуг (обприскування соняшника) інших контрагентів. Згідно Єдиного реєстру досудових розслідувань, в провадженні слідчого управління ФР ГУ ДФС у Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000009 від 15.01.2016р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 України. В ході розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено, що невстановлені особи в період 2015-2016 років створили ряд фіктивних СГД, в тому числі ТОВ "Аграрна ініціатива" () з метою прикриття незаконної діяльності інших СГД, яка полягає у безпідставному формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат для інших СГД, чим заподіяли велику матеріальну шкоду державі. Відповідно до листа Новоандріївської сільської ради від 04.10.2016 р. № 14759/10/08-32-21-04, ОСОБА_4 не може бути керівником в зв'язку з молодим віком, не маючи відповідної освіти. Після закінчення ПТУ в м. Київ зі слів родичів вона працювала офіціантом та на СТО мила автомобілі. Відповідно до листа прикордонної служби Азово-Чорноморського регіонального управління Міжрайонного оперативно-розшукового відділу з м.д. н.п. Бердянськ від 07.10.2016р. № 5/317 встановлено, що громадянка ОСОБА_4, перетнула державний кордон України 05.06.2016р. на виїзд через пункт пропуску Рава-Руська.

По господарських операціях позивача з ТОВ "Базальт Інвестмент" до перевірки не надано товарно-транспортні накладні щодо підтвердження транспортування фосфоритного борошна від постачальника ТОВ "Базальт Інвестмент" до позивача, не встановлено місце завантаження товару, відсутня інформація щодо походження товару. Платником не надано підтверджуючі документи щодо транспортування продукції, декларації про відповідність, сертифікати відповідності на продукцію (фосфоритне борошно). У ТОВ "Базальт Інвестмент" відсутня достатня кількість працівників для здійснення господарських операцій в таких об'ємах, які задекларовані позивачем. Крім того, аналізом інформаційних баз даних ДФС України та даних Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено ланцюга придбання підприємством ТОВ "Базальт Інвестмент" фосфоритного борошна від постачальників. Враховуючи об'єми задекларованих операцій, різноплановість проданих товарів та наданих послуг, відсутність основних засобів та достатньої кількості трудових ресурсів, контролюючий орган дійшов висновку про неможливість здійснення операцій, що задекларовані у податковій звітності. Все це, на думку відповідача, що підтримана судом першої інстанції, свідчить про документальне оформлення операцій при їх фактичному невиконанні.

Колегія суддів вважає помилковими висновки податкового органу з огляду на наступне.

Господарською операцією, згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

У п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції, що діяла на момент формування позивачем податкового кредиту) визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Отже з метою встановлення факту здійснення господарської операції, визначення об'єкта оподаткування, формування податкового кредиту з податку на додану вартість підлягають з'ясуванню, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов'язкова ознака господарської операції, кореспондується і з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат: витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності, а саме витрати на: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У відповідності до п.198.2 ст.198 ПК України (в редакції, що діяла на момент формування позивачем податкового кредиту) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

У відповідності до п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 за №168/704, згідно якому первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Згідно ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.4 Положення № 88, який наведено вище, встановлено, що первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно з положеннями п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За приписами статей 183 та 184 ПК України про реєстрацію особи платником податку на додану вартість їй органом державної служби надається свідоцтво про реєстрацію як платника податку. Реєстрація особи як платника податку на додану вартість діє до дати її анулювання.

Судом встановлено, відповідачем не спростовано, що на момент укладення та реалізації договорів контрагенти позивача мали зареєстровані у встановленому порядку установчі документи та цивільну дієздатність згідно з чинним законодавством, були зареєстровані як платники податку на додану вартість.

На підтвердження виконання договорів з вищевказаними контрагентами щодо придбання робіт (послуг) та товарів позивачем надавались до перевірки первинні документи: кошториси, акти виконаних робіт (КБ-2в), специфікації, рахунки на оплату, видаткові та податкові накладні, платіжні документи, товарно-транспортні накладні тощо, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Виходячи із змісту поданих позивачем документів в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вони містять всі обов'язкові реквізити, що передбачені ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в розумінні вказаного Закону є первинними, такими, що підтверджують здійснення відповідних господарських операцій з поставки товару, виконання підрядних робіт, а саме: фактичний рух активів та зміни у власному капіталі позивача.

Також відповідачем не заперечується те, що виписані вказаними контрагентами позивача податкові накладні, які є за приписами Податкового кодексу України підставою для формування податкового кредиту платника податків, відповідають положенням Наказу Міністерства фінансів України «Про порядок заповнення податкової накладної» від 01.11.2011 № 1379, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 р. за № 1333/20071, та Наказу Міністерства доходів і зборів України «Про затвердження Форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» від 14.01.2014 № 10, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2014 за № 185/24962.

Використання позивачем придбаного товару, виконаних робіт у власній господарській діяльності відповідачем не спростовується, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Доказів порушень відображення вищевказаних господарських операцій в бухгалтерському та податковому обліку товариства матеріали справи не містять.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що з аналізу норм ч.5 ст.203, ст.204, 234 ЦК України, ст.207 ГК України випливає, що відповідно до презумпції правомірності правочину всі укладені між сторонами правочини є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках питання про недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі заяви зацікавленої особи після повного та всебічного розгляду питання про недійсність такого правочину. Про недійсність правочини ухвалюється судове рішення.

При цьому фіктивні правочини не віднесені законом до нікчемних, їх недійсність також визнається тільки судом.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доказування правомірності свого рішення згідно приписів ст.71 КАС України, не надано відповідних, допустимих, доказів, які б встановлювали факт недійсності укладених позивачем господарських договорів.

Також податковий орган не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускали його контрагенти по ланцюгу постачання, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з цими контрагентами товариством було одержання позивачем податкової вигоди.

Щодо посилання відповідача на відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів колегія суддів зазначає, що відсутність у підприємств-контрагентів умов, необхідних для здійснення господарської операції, само по собі не свідчить про нереальність господарських операцій, адже підприємство-постачальник може здійснювати реальні торговельні операції та не обов'язково має бути виробником товару (послуги, робіт) і за відсутності дослідження первинних документів підприємства-контрагента висновки про нереальність господарських операцій, обґрунтовані відсутністю трудових та матеріальних ресурсів такого підприємства є передчасними.

При цьому чинним законодавством не вимагається на підтвердження реальності господарської операції з виконання робіт (надання послуг) надання платником податків доказів того, що обладнання для здійснення надавалось виконавцем робіт, оскільки чинне законодавство не вимагає від платника податків, який здійснює ремонтні (будівельні) роботи або отримує їх, мати власне обладнання та заявляти його наявність у певних документах, надання яких була б визначена чинним законодавством обов'язковою.

З приводу доводів відповідача про нереальність господарських операцій з огляду на підрахунки податкового органу, за якими (з огляду на трудомісткість робіт, людино-години, кількість працюючих осіб у на підприємствах-підрядниках за даними звітності 1-ДФ, а також на те, що договору про надання послуг не передбачають залучення третіх осіб для виконання робіт) відповідач дійшов висновку про неможливість виконання робіт власними силами, то вказані обрахунки (без документального підтвердження) є лише припущенням податкового органу, в той час, як за приписами п.5.2 р.І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України від 22.12.2010 № 984, зареєстрованого в Мін'юсті України 12.01.2011 за № 34/18772, в акті перевірки відображаються лише факти порушень, а не припущення щодо їх наявності.

Ненадання ж позивачем до перевірки документів, які б свідчили про залучення виконавцем сторонніх організацій для виконання робіт є, закономірним, враховуючи те, що позивач у даному випадку, як замовник, є споживачем робіт (послуг), а не їх виконавцем, і напряму договорів з субпідрядником згідно чинного законодавства не укладає.

Вказуючи на недоліки первинної документації, суд першої інстанції зазначав, що акти виконаних робіт, по взаємовідносинах позивача з ПП «Центр експертних технологій» не містять інформації про місце складання акту, що свідчить про неможливість даного документу підтвердити зазначений обсяг виконаних робіт з обробки посівів. Колегія суддів не може погодитись з подібними твердженнями суду з огляду на те, що приписи Податкового кодексу України не встановлює переліку обов'язкових реквізитів акта виконаних робіт (наданих послуг), проте вимагає його наявності як первинного документа для віднесення сум до доходів та витрат (пп. 16.1.5 ПКУ, п. 135.2 та 138.2 ПКУ). Загальні ж вимоги до оформлення бухгалтерської документації, визначені ст.. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» під час складання акту приймання виконаних робіт дотримано. Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що деякі дефекти в оформленні документів (зокрема, відсутність окремих реквізитів або помилки при їх заповненні) за наявності інших первинних документів, якими підтверджується факт реального придбання платником податку (покупцем) послуг, можуть ставити під сумнів вчинення господарської операції, проте достеменно не свідчать про нереальний характер господарської операції. Судом апеляційної інстанції ретельно з'ясовано та встановлено відповідність даних відображених в наданій первинній документації змісту господарської операції, порядку, обсягам придбаних послуг відповідно до умов договорів, меті придбання таких послуг (використання в господарській діяльності) тощо.

З приводу ненадання контролюючому органу сертифікатів відповідності на придбані товари (форфоритне борошно), колегія суддів зазначає, що за вимогами ч.2 ст.662 ЦК України передача сертифікатів є обов'язком продавця товару, невиконання якого може свідчити лише про недотримання останнім умов договору купівлі-продажу (поставки), а не про фактичну відсутність здійснення господарської діяльності.

Крім того, Декретом Кабінету Міністрів України «Про стандартизацію і сертифікацію» № 46-93 від 10.05.1993 встановлена обов'язкова сертифікація продукції, що імпортується. Так, відповідно до ст.18 вказаного Декрету Кабінету Міністрів України відповідність продукції (товару), що ввозиться і реалізується на території України та включена до переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації, стандартам, що діють в Україні, повинна підтверджуватися сертифікатом відповідності чи свідоцтвом про визнання відповідності, виданим призначеним органом.

Відповідачем не доведено, що придбане позивачем борошно підлягає обов'язковій сертифікації.

Стосовно використання відповідачем інформації про контрагентів позивача колегія суддів вважає, що ця інформація не може мати для суду доказового значення щодо нереальності господарських операцій, про яку вказує відповідач, оскільки без дослідження первинних документів вказаних підприємств, доказів здійснення якого податковим органом не надано, висновки відповідача про нереальність господарських операцій позивача з його контрагентами є необґрунтованими.

Так само, колегія суддів відхиляє посилання відповідача на лист Новоандріївської сільської ради від 04.10.2016 року щодо характеристики ОСОБА_4, оскільки висновки органу місцевого самоврядування щодо неможливості вказаної особи бути вповноваженою особою на підписання документів суб'єкта господарювання - є суб'єктивним оціночним твердженням, що не має будь-якого доказового підґрунтя. Чинне законодавство в галузі господарювання не передбачає вікового цензу для дієздатної особи, крім того можливість особи бути керівником підприємства жодним чином не залежить від освітнього рівня особи. Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що інформація щодо перетину громадянкою ОСОБА_4 кордону України в червні 2016 року, жодним чином не свідчить про неможливість даним керівником контрагента позивача підписати акти приймання-передачі робіт в травні 2016 року.

Посилання суду першої інстанції на неможливість фактичного виконання зазначеного в актах виконаних робіт об'єму послуг з обробки посівів за 3 дні, за визначеної в технічній документації потужності оприскувачів, колегія суддів вважає помилковим, оскільки 13 458, 801 га посівної площі силами трьох оприскувачів оброблялось 11 днів, що підтверджується витягами з журналу в'їзду-виїзду техніки на території позивача за 2016 рік, доповідними агрономів які відстежували переміщення техніки ТОВ «Аграрна Ініціатива» та хід виконання робіт з обробки посивів. Відображення наданого об'єму робіт трьома актами виконаних робіт від 13.05.2016 року, 14.05.2016 року та від 16.05.2016 року, не свідчить про те, що й послуги надавались лише в ці три доби.

Доводи контролюючого органу щодо неналежного використання препаратів для обробки та підкормки зернових культур, колегія суддів сприймає критично, оскільки контролюючий орган не є експертною установою, вповноваженою на проведення комплексних досліджень доцільності використання того чи іншого виду добрив під час здійснення агропромислових заходів, спрямованих на підвищення врожайності зернових культур. Як зазначалось вище, висновки податкового органу, викладені в акті перевірки повинні містити факти допущених платником податків порушень чинного податкового законодавства, а не припущення.

Крім того, Інструкції хелатних добрив, що використовувались позивачем під час обробки земельних ділянко, наданих виробником, свідчать про те, що препарати «Реаком» використовуються для внекорневого обробітку сої, гороху та інших бобових. Наведене спростовує доводи контролюючого органу про неможливість використання зазначених в актах виконаних робіт препаратів при обробці посівів гороху. Належне використання халатних добрив підтверджено також звітом Таврійського державного агротехнічного університету від 09.12.2015 року.

Щодо посилання суду на відсутність доказів використання води, колегія суддів вважає такі висновки необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції не надано належної оцінки наданим позивачем дозволам на спеціальне використання ДП «Запоріжжя-Агро» свердловин в с. Андріївка, с. берестове, с. Нововасилівка та податкових декларацій з розрахунками собівартості та кількості спожитої води. Чинне законодавство не передбачає надання окремої документації на використання води, в якості підтвердження реальності виконання послуг з обробки посівів.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що як вбачається з наданих документів позивач є власником та користувачем великої кількості земель сільськогосподарського призначення, які використовуються за належністю. Надані документи повністю підтверджують повний цикл використання посівних площ відповідним до цільового призначення способом, тобто документами підтверджено, та не спростовано відповідачем й судом першої інстанції факт посіву, вирощування зернових культур, їх збір та подальше використання в господарській діяльності підприємства. За таких обставин, можливі незначні недоліки в оформленні деяких документів первинної документації, що підтверджують окремий етап спірних господарських операцій (не надання продавцем сертифікату відповідності на форсофоритне борошно; помилка при визначенні площі обробленої землі в акті виконаних робіт від 19.05.2016 року; неповне заповнення товарно-транспортної накладної, тощо), не можуть свідчити про відсутність фактичного виконання всього обсягу робіт з обробки посівів.

Критично колегія суддів ставиться до сумнівів податкового органу щодо фактичного отримання позивачем фосфоритного борошна від ТОВ «Базальт Інвестмент» за угодою купівлі-продажу, оскільки в Акті перевірки позивача (арк.5), зазначено про наявність на залишках підприємства (Дт.рах.208) фосфоритного борошна, постачальником якого є ТОВ «Базальт Інвестмент».

Посилання відповідача на наявність кримінального провадження щодо посадових осіб ТОВ «Аграрна ініціативна», колегія суддів не приймає до уваги з огляду на приписи частини четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких тільки вирок суду, є обов'язковими для адміністративного суду у справах про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що надані позивачем первинні документи та пояснення в сукупності підтверджують реальний характер здійснення господарської діяльності підприємством у перевіряємий період з ПП "Центр експертних технологій", ТОВ "Аграрна ініціатива", ТОВ "Базальт Інвестмент" та підтверджують наявність у позивача права на формування податкового кредиту та витрат за даними відносинами.

Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на помилковій оцінці встановлених у справі обставинах, що у відповідності до приписів ст.. 202 КАС України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "ЗАПОРІЖЖЯ-АГРО" на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 р. у справі № 808/3437/16 - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 р. у справі № 808/3437/16 - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.10.2016 року № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за травень 2016 року на 482 857,00 грн.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.10.2016 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 5 799 475,50 грн., в тому числі за основним платежем на 3 866 317,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 1 933 158,5 грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко