Справа № 423/1504/17
Суддя: Лизенко І. В.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 423/1504/17
номер провадження 2а/423/61/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області у складі:

головуючої судді Лизенко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Лугової Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Чемрат О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у судовій залі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області про визнання рішення незаконним, зобов'язання до призначення пенсії за віком на пільгових умовах та зарахування стажу роботи,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив: визнати незаконним та скасувати рішення відповідача від 13 квітня 2017 року про відмову йому в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно ст.14 ч.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах за віком відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 04 квітня 2017 року, зарахувавши йому до спеціального стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах на підставі ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи з 05.02.1990 по 23.05.1990 - учнем гірника підземного з повним робочим днем під землею шахти «Пролетарська» Виробничого об'єднання «Стахановвугілля»; з 24.05.1990 по 05.03.1996 - учнем прохідника підземного, прохідником підземним з повним робочим днем під землею шахти «Пролетарська» Виробничого об'єднання «Стахановвугілля»; з 05.10.2001 по 24.03.2006 - прохідником підземним з повним робочим днем під землею Державного відкритого акціонерного товариства «Первомайське шахтобудівельне управління» Державної холдингової компанії «Первомайськвугілля»; з 21.02.2007 по 01.03.2007 - прохідником підземним з повним робочим днем під землею Державного відкритого акціонерного товариства «Первомайське шахтобудівельне управління» Державної холдингової компанії «Первомайськвугілля»; з 01.03.2007 по 31.12.2010 - прохідником підземним з повним робочим днем під землею товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Інвест вугілля»; з 22.03.2011 по 14.02.2012 - прохідником підземним з повним робочим днем під землею товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Інвест вугілля».

Представник відповідача надав суду письмові заперечення, згідно з якими відповідач підтверджує, що не зарахував до пільгового стажу спірні періоди роботи позивача, які зазначені в його трудовій книжці, посилаючись на те, що позивач не надав уточнюючі довідки підприємств або їх правонаступників відповідно до вимог п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637. Крім того, на думку відповідача, спірні періоди неможливо зарахувати до пільгового стажу на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Держаного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, оскільки ці періоди в Реєстрі позначені за кодом, який указує на право на пенсію за ст.13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не за ст. 14 цього Закону.

У судовому засіданні позивач, його представник надали відповідні пояснення, просили задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з тих же підстав, які зазначені в письмових запереченнях.

Вислухавши представника відповідача, вивчивши подані сторонами матеріали та докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

При цьому відповідно до Роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виданого на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 р. № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення"», працівникам, зайнятим на підземних роботах, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку згідно зі ст. 14 Закону про пенсійне забезпечення, але не відпрацювали повного стажу, передбаченого цією статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися за наявності не менше ніж 25 років стажу підземної роботи із зарахуванням до стажу кожного повного року роботи гірником очисного вибою, прохідником, забійником на відбійних молотках - за 1 рік - 3 місяці.

Позивачем є ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Нижнє Попаснянського району Луганської області (а.с.6).

В рішенні відповідача від 13 квітня 2017 року (а.с.8) зазначено, що позивач має 27 років 11 місяців 07 днів загального стажу, у тому числі на підземних роботах - 05 років 07 днів, проте спірні періоди не були зараховані позивачу до пільгового стажу з підстав, указаних в письмових запереченнях, а тому в призначенні пенсії йому було відмовлено.

Згідно з записами в трудовій книжці позивача (а.с.9-14) позивач дійсно працював протягом спірних періодів на наступних роботах:

- з 05.02.1990 по 23.05.1990 - учнем гірника підземного з повним робочим днем під землею шахти «Пролетарська» Виробничого об'єднання «Стахановвугілля»,

- з 24.05.1990 по 05.03.1996 - учнем прохідника підземного, прохідником підземним з повним робочим днем під землею шахти «Пролетарська» Виробничого об'єднання «Стахановвугілля»;

- з 05.10.2001 по 24.03.2006 - прохідником підземним з повним робочим днем під землею Державного відкритого акціонерного товариства «Первомайське шахтобудівельне управління» Державної холдингової компанії «Первомайськвугілля»;

- з 21.02.2007 по 01.03.2007 - прохідником підземним з повним робочим днем під землею Державного відкритого акціонерного товариства «Первомайське шахтобудівельне управління» Державної холдингової компанії «Первомайськвугілля»;

- з 01.03.2007 по 31.12.2010 - прохідником підземним з повним робочим днем під землею Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Інвест вугілля»;

- з 22.03.2011 по 14.02.2012 - прохідником підземним з повним робочим днем під землею Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Інвест вугілля».

Згідно з «Індивідуальними відомостями про застраховану особу» (а.с.20-25) з 05.10.2001 по 24.03.2006 та з 21.02.2007 по 01.03.2007 позивач отримував заробітну плату в Державному відкритому акціонерному товаристві «Первомайське шахтобудівельне управління» Державної холдингової компанії «Первомайськвугілля»; з 01.03.2007 по 31.12.2010 та з 22.03.2011 по 14.02.2012 - Товаристві з обмеженою відповідальністю «Інтер-Інвест вугілля», при цьому у відомостях про спецстаж указані періоди позначені за кодом «ЗПЗ013А1», тобто як пільговий стаж, що дає право на пенсію згідно статей 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст.72 КАС України не підлягають доказуванню обставини, які визнаються сторонами, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, а такожобставини, визнані судом загальновідомими.

Таким чином, суд вважає встановленим, що трудові архіви шахти «Пролетарська» ВО «Стахановвугілля», ДВАТ «Первомайське шахтобудівельне управління», ТОВ «Інтер-інвест вугілля» залишилося на тимчасово окупованій території, оскільки цей факт є загальновідомим у цій місцевості та не заперечувався сторонами. Крім того, ця інформація підтверджується відомостями про юридичні адреси цих підприємств з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив роботу позивача під землею на шахті «Пролетарська» Виробничого об'єднання «Стахановвугілля» з 05.02.1990 по 23.05.1990, посилаючись на те, що працювали разом.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив роботу позивача під землею у ДВАТ «Первомайське шахтобудівельне управління» з 05.10.2001 по 01.03.2007, так як працювали разом.

Факт роботи свідків і позивача на одному підприємстві протягом указаних періодів підтверджується записами в трудових книжках свідків (а.с.43-47). Крім того, згідно розрахунків стажу свідків, здійснених компетентними органами Пенсійного фонду України, відповідні періоди роботи свідків були зараховані їм до підземного стажу.

Вирішуючисправу по суті, суд виходить з того, що відповідно до статей 1, 3, 8 Основного Закону Україна є соціальною та правовою державою, де найвищою соціальною цінністю визнається людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека, де права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, де утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, де визнається і діє принцип верховенства права. З урахуванням цього згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Крім того, згідно з положеннями ч.3 ст.2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: … 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); … 5) добросовісно; 6) розсудливо; … 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія)…».

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejeva v. Latvia» (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку - незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків - ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачам вимогам.

У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також нагадав, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо). Суд переконаний, що з огляду на зазначені вище положення статей 1, 3, 8, 129 Конституції України можна за аналогією стверджувати, що права людини та громадянина, гарантовані законодавством України також мають бути не теоретичними та ілюзорними, а ефективними на практиці.

Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, а так само Конституцією та законодавством України, мають залишатися ефективними, іншими словами, людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично.

Більше того, відповідно до ст.14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою. А в ст.1 Протоколу №12 до цієї Конвенції передбачена загальна заборона дискримінації:

«1. Здійснення будь-якого передбаченого законом права забезпечується без дискримінації за будь-якою ознакою, наприклад за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національної меншини, майнового стану, народження або за іншою ознакою.

2. Ніхто не може бути дискримінований будь-яким органом державної влади за будь-якою ознакою, наприклад за тими, які зазначено в пункті 1».

Слід зазначити, що дискримінація може бути прямою (різне поводження до людей в однаковій ситуації) та непрямою (однакове поводження з людьми, незважаючи на те, дехто з них знаходиться в певній особливій ситуації).

Так, у справі «Тлімменос проти Греції» (Thlimmenos v. Greece, рішення від 06.04.2000, заява № 34369/97) ЄСПЛ наголосив, що згідно зі статтею 14 Конвенції право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, порушується, коли Держави ставляться по-різному до осіб в аналогічних ситуаціях, не забезпечуючи при цьому об'єктивного та розумного виправдання. Однак це не єдиний аспект заборони дискримінації у статті 14 Конвенції. Право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, також може бути порушене, коли Держави, не маючи об'єктивних і розумних підстав, не застосовують різний підхід до осіб, які перебувають у ситуаціях, що істотно відрізняються.

Аналогічний підхід закріплено в національному праві. Так, відповідно до Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» формами дискримінаціє є: пряма дискримінація, непряма дискримінація, підбурювання до дискримінації, пособництво у дискримінації, утиск (ст.5). Відповідно до ст.1 цього Закону непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об'єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Саме в такій особливій ситуації опинився позивач у цій справі, оскільки раніше він працював на підприємствах, які залишилося на тимчасово окупованій території України, що унеможливлює подання будь-яких уточнюючих довідок чи інших архівних документів щодо його роботи на цих підприємствах (а у випадку надання таких документів вони не можуть бути взяті до уваги, оскільки неможливо перевірити їх достовірність).

Слід зазначити, що відповідач відмовляється визнати пільговий стаж позивача виключно на тій підставі, що позивач не надав уточнюючих довідок підприємства, виданих в установленому законом порядку, а в реєстрі застрахованих осіб Держаного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування відомості про спецстаж позначені за кодом, який відповідає п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не ст. 14 цього Закону.

Разом із тим, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Крім того, відповідно до п.20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5); у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до п.17 указаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

На переконання суду, Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, було прийнято саме з метою створення юридичних механізмів підтвердження трудового стажу працівників з метою належної реалізації ними права на пенсійне забезпечення, у зв'язку з чим Порядком передбачено кілька альтернативних способів підтвердження трудового стажу, які можуть бути застосовані в різних ситуаціях (на підставі інших, ніж трудова книжка, документів або на підставі показань свідків). У жодному разі не можна дійти висновку, що метою цього Порядку є створення формальних перешкод для реалізації права особи на отримання пенсії. І хоча вимагаючи деякі документи (наприклад, уточнюючу довідку підприємства), органи Пенсійного фонду України переслідують в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, тим не менше органи Пенсійного фонду України, виконуючи свої повноваження повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно (ч.3 ст.2 КАС України) з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

Разом із цим, у цій справі відповідач не застосував жодних з указаних вище правових процедур підтвердження пільгового стажу, передбачених Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, діяв із надзвичайним формалізмом, не врахував, що доступ до трудових архівів відповідних підприємств є неможливим внаслідок воєнних дій та тимчасової окупації частини території Луганської області, не звернув уваги на те, що робота в шахтах на підземних роботах одночасно дає право як на пенсію згідно з п. «а» 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так і за ст.14 цього Закону.

У даному випадку відповідач повинен був керуватися положеннями ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також пунктами 1, 2, 17, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, та перевірити наявність пільгового стажу на підставі записів у трудовій книжці, даних, а також, у разі потреби, шляхом опитування свідків.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що періоди роботи позивача протягом спірних періодів слід зарахувати до підземного стажу, що дає право на пенсію відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому такий висновок суду ґрунтується на відомостях, зазначених у трудовій книжці позивача, які підтверджуються відомостями, наявними у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, а також показаннями свідків, які знають позивача по спільній роботі на одному підприємтсві.

Крім того, суд бере до уваги, що при розрахунку сукупного пільгового стажу позивача слід враховувати Роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, згідно з якими за кожен повний рік роботи на провідних професіях слід додати 3 місяці. Отже з урахуванням цього коефіцієнту загальний пільговий стаж (визнаний відповідачем раніше, а також стаж, який буде зараховано на підставі даного судового рішення) становитиме більше 25 років (а саме 25 років 03 місяці 26 днів), необхідних для призначення пенсії за ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Хоча органи Пенсійного фонду України звільнені від сплати судового збору на підставі п.18 ст.5 Закону України «Про судовий збір», це не звільняє їх від передбаченого ст.94 КАС України обов'язку відшкодувати судові витрати, понесені позивачем, у випадку повного або часткового задоволення позовних вимог. Таким чином, оскільки позов задоволено, за рахунок коштів відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Враховуючи сказане, керуючись ст.ст. 11, 18, 19, 69-71, 105, 160-163, 183-2 КАС України, суд

Керуючись ст. ст. 2, 11, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області про визнання рішення незаконним, зобов'язання до призначення пенсії за віком на пільгових умовах та зарахування стажу роботи задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області від 13 квітня 2017 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно ст.14 ч.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за віком відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 04 квітня 2017 року, та зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах на підставі ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи

з 05.02.1990 по 23.05.1990 - учнем гірника підземного з повним робочим днем під землею шахти «Пролетарська» Виробничого об'єднання «Стахановвугілля»,

з 24.05.1990 по 05.03.1996 - учнем прохідника підземного, прохідником підземним з повним робочим днем під землею шахти «Пролетарська» Виробничого об'єднання «Стахановвугілля»;

з 05.10.2001 по 24.03.2006 - прохідником підземним з повним робочим днем під землею Державного відкритого акціонерного товариства «Первомайське шахтобудівельне управління» Державної холдингової компанії «Первомайськвугілля»;

з 21.02.2007 по 01.03.2007 - прохідником підземним з повним робочим днем під землею Державного відкритого акціонерного товариства «Первомайське шахтобудівельне управління» Державної холдингової компанії «Первомайськвугілля»;

з 01.03.2007 по 31.12.2010 - прохідником підземним з повним робочим днем під землею товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Інвест вугілля»;

з 22.03.2011 по 14.02.2012 - прохідником підземним з повним робочим днем під землею товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Інвест вугілля».

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її виготовлення у повному обсязі до Донецького апеляційного адміністративного суду через Попаснянський районний суд Луганської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження, якщо судове рішення не скасовано.

Постанова у повному обсязі виготовлена 17 липня 2017 року.

Суддя І.В. Лизенко