Справа № 607/3704/17
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/6469/17

Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Запотічного І.І., Бруновської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2017 року у справі № 607/3704/17 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови здійснити нарахування і виплату призначеної йому за рішенням суду пенсії за вислугою років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», згідно довідки військової прокуратури Західного регіону України від 18.01.2017 № 18/2-13 вих. 17; зобов'язати відповідача здійснити з 14.07.2016 нарахування і виплату призначеної позивачу пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», згідно довідки військової прокуратури Західного регіону України від 18.01.2017 № 18/2-13 вих. 17, а також, виплатити йому різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, з 14.07.2016 по даний час.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з грудня 2016 року виплата пенсії позивачу здійснювалась, згідно довідки військової прокуратури Західного регіону України від 29.11.2016 № 18/2-232 вих. 16, якою лише визначено розмір його грошового забезпечення (заробітної плати) за останній місяць роботи (військової служби у військовій прокуратурі Тернопільського гарнізону), а саме станом на 13.07.2016 в сумі 10679,41 грн., а не розмір грошового забезпечення (заробітної плати), із якої повинна нараховуватись пенсія. Після звернення ОСОБА_1, 18.01.2017 військовою прокуратурою Західного регіону України позивачу видано довідку за №18/2-13 вих. 17, із якої слідує, що станом на 13.07.2016 тепер уже загальна скоригована сума грошового забезпечення (заробітної плати) за 60 місяців роботи підряд становить 13800,03 грн. Цим же документом визначено, що саме ця грошова сума повинна враховуватися відповідачем при нарахуванні йому пенсійного забезпечення. 30.01.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою, зокрема про здійснення йому нарахування та виплату призначеної пенсії саме згідно довідки військової прокуратури Західного регіону України від 18.01.2017 № 18/2-13 вих. 17. Окрім цього, в поданій заяві позивач просив здійснити йому з липня 2016 року виплату різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії. Проте, відповідач листом від 28.02.2017 № 33/К-11 відмовив в перерахунку пенсії із липня 2016 року, згідно копії довідки військової прокуратури Західного регіону України від 18.01.2017 №18/2-13 вих. 17.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови здійснити нарахування і виплату призначеної ОСОБА_1, за рішенням суду (постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.09.2016 у справі № 607/9122/16-а), пенсії за вислугою років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», згідно довідки військової прокуратури Західного регіону України від 18.01.2017 № 18/2-13 вих. 17.

Зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити з 14.07.2016 нарахування і виплату призначеної ОСОБА_1 за рішенням суду (постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.09.2016 у справі № 607/9122/16-а), пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру», згідно довідки військової прокуратури Західного регіону України від 18.01.2017 № 18/2-13 вих. 17.

Зобов`язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, з 14.07.2016.

Вказану постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач. У поданій апеляційній скарзі покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку з цим, з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково , а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове яким задовольнити адміністративний позов частково, з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/9122/16-а від 06.09.2016 частково задоволено позов ОСОБА_1 Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області для розгляду питань, пов'язаних з призначенням пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (протокол № 27 від 26.07.2016), щодо відмови призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років та зобов'язано відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років з 14.07.2016, відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, в розмірі 60 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Ухвалою колегії суддів Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2017 постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.09.2016 у справі № 607/9122/16-а залишено без змін.

30.01.2017 позивач звернувся до відповідача з вимогою про нарахування призначеної пенсії з 13.07.2016 відповідно до копії довідки військової прокуратури Західного регіону України від 18.01.2017 № 18/2-13 вих. 17.

Згідно довідки військової прокуратури Західного регіону України від 18.01.2017 № 18/2-13 вих. 17, всього для призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про прокуратуру» враховується: 1638,00 грн. (посадовий оклад) + 130,00 грн. (військове звання) + 491,40 грн. (вислуга років 30%) + 11540,63 грн. (середньомісячна сума додаткових видів заробітної плати (грошове забезпечення) = 13800,03 грн.

22.02.2017 військова прокуратура Західного регіону України адресувала відповідачу листа за № 18/2-40 вих. 17, в якому повідомила про те, що їхнє звернення з приводу нарахування та виплати пенсійного забезпечення ОСОБА_1 розглянуте. З приводу цього інформувала, що у грудні 2016 року військова прокуратура Західного регіону України видала позивачу довідку № 18/2-232 вих. 16, згідно якої розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 13.07.2016 становив 10679,41 грн. 18.01.2017 військова прокуратура Західного регіону України надала позивачу довідку № 18/2-13 вих. 17, з якої слідує, що розмір пенсійного забезпечення останнього станом на 13.07.2016 становить 13800,03 грн. Вивченням двох наведених документів встановлено, що саме в довідці № 18/2-13 вих.17 від 18.01.2017 розмір грошового забезпечення (заробітної плати) в сумі 13800,03 грн., який враховується для призначення пенсії ОСОБА_1 визначено у відповідності до вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», шляхом здійснення відповідного коригування виплат за 60 місяців роботи підряд. Довідка № 18/2-232 вих. 16 містить інформацію про розмір та складові грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на запитувану дату - 13.07.2016 (без здійснення визначення середньомісячної суми виплат за 60 календарних місяців). Таким чином, військова прокуратура Західного регіону України вважає, що саме довідка № 18/2-13 вих. 17 від 18.01.2017 повинна бути підставою для нарахування пенсійного забезпечення ОСОБА_1

Однак відповідач листом № 33/К-11 від 28.02.2017 № 33/К-11 відмовило позивачу в перерахунку пенсії із липня 2016 року, згідно копії довідки військової прокуратури Західного регіону України від 18.01.2017 № 18/2-13 вих. 17 з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, яким визначено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус судців», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з наведеним, відповідач робить висновок, що з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Також, відповідач інформує позивача про те, що на виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/9122/16-а від 06.09.2016 йому з 14.07.2016 призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, в розмірі 60 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Місячний (чинний заробіток) зазначено в довідці № 18/2-232 вих. 16 від 29.11.2016, виданій військовою прокуратурою Західного регіону України. Таким чином, підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з 13.07.2016, відповідно до копії довідки військової прокуратури Західного регіону України від 18.01.2017 №18/2-13 вих. 17, немає.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII чинний, а до .01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII .

Проаналізувавши матеріали справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку про частково помилкове застосування норм процесуального права та неповне з'ясування обставин справи судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII (далі - Закон № 1789-XII) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно з ч. 2 ст. 50-1 Закону № 1789-XII розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Також, відповідно до ч. 12 ст. 50-1 Закону № 1789-XII обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

В подальшому вказані правові норми зазнали змін як щодо права особи на отримання пенсії, так і щодо її розміру у відсотках до заробітку та порядку її призначення.

Так, із набранням з 15.07.2015 чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), Закон № 1789-XII визнано таким, що втратив чинність крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втратила чинність з 15.12.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону № 1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

За змістом ч .2 ст. 86 Закону № 1697-VII пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з ч. 3 ст. 86 Закону № 1697-VII розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Такий же порядок визначення розміру заробітку для обчислення пенсії визначено і ст. 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів звертає увагу на те, що у позовній заяві, яка подана позивачем не ставилось питання про призначення чи перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років, а ставилось питання про зобов'язання здійснити нарахування і виплату призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», згідно довідки військової прокуратури Західного регіону України від 18 січня 2017 року №18/2-13 вих.17, а тому покликання апелянта на вимоги п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 , є безпідставними.

Крім цього згідно вимог п. п. 4.7., 4.10. «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.07.2014 за № 895/25672), право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Тобто згідно вимог ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органами Пенсійного фонду України при прийнятті документів щодо виплати пенсії орган, що призначає пенсії, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, знімає копії з відповідних документів.

А тому колегія суддів дійшла висновку, що службовими особами відповідача вказані вимоги були проігноровано, відтак документи перевірено неповно та поверхово, оскільки лише в лютому 2017 року, відповідач звернувся із відповідним листом до керівництва військової прокуратури Західного регіону України, з метою з'ясування достовірності обох довідок та визначення згідно якої з них необхідно нараховувати позивачу пенсійне забезпечення.

Керуючись наведеним вище суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правомірно задоволено позов, однак в частині позовних вимог з 14.07.2016 по 20.09.2016 слід залишити без розгляду в силу ч.2 ст. 99, 100 КАС України у зв'язку з пропуском звернення до суду.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було частково неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2017 року у справі № 607/3704/17 скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови здійснити нарахування і виплату призначеної ОСОБА_1, за рішенням суду (постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.09.2016 у справі № 607/9122/16-а), пенсії за вислугою років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», згідно довідки військової прокуратури Західного регіону України від 18.01.2017 № 18/2-13 вих. 17.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити з 21.09.2016 нарахування і виплату призначеної ОСОБА_1 за рішенням суду (постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.09.2016 у справі № 607/9122/16-а), пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», згідно довідки військової прокуратури Західного регіону України від 18.01.2017 № 18/2-13 вих. 17.

Зобов`язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, з 21.09.2016.

Позовну заяву в частині зобов'язання Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити нарахування і виплату призначеної ОСОБА_1 за рішенням суду (постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.09.2016 у справі № 607/9122/16-а), пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», згідно довідки військової прокуратури Західного регіону України від 18.01.2017 № 18/2-13 вих. 17 та щодо зобов`язання Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за період з 14.07.2016 по 20.09.2016 залишити без розгляду у зв'язку з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді І. І. Запотічний
Н. В. Бруновська