Справа № 826/9597/16
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року Справа № 826/9597/16

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Юра М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича до Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ :

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. при примусовому виконанні виконавчого листа Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №809/4251/15, ВП №50011165;

- визнання протиправною та скасування постанови ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 22.04.2016 р. у ВП № 50011165 про накладення штрафу на ПАТ «Банк «Київська Русь» у розмірі 680,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 14.01.2016 р. Івано-Франківським окружним адміністративним судом на виконання судового рішення у справі № 809/4251/15 було видано виконавчий лист про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» включити Габльовського Л.П. до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Київська Русь», розміщених на поточному рахунку № 01 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

08.02.2016 р. заступником начальника ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві Мойсеєнко В.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50011165 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Зазначеною постановою боржнику було надано строк сім днів з дня її винесення для виконання його зобов'язань.

18.02.2016 р. постанова про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2016 р. була отримана боржником.

22.04.2016 р. відповідачем прийнято постанову про накладення на боржника - ПАТ «Банк «Київська Русь» штрафу 680,00 грн. за невиконання рішення суду у законодавчо визначений строк, якою, зокрема встановлено факт невиконання боржником рішення суду станом на 13.04.2016 р.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо накладення на штрафу, а також зазначену постанову протиправними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що боржником не було виконано його зобов'язань за виконавчим листом № 809/4251/15 станом на 13.04.2016 р. і не доведено, що ним вчинялися дії для його виконання у вказаний строк.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 606-XIV)..

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1, ч. 1 ст. 6, ч. 2 ст. 11, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17, ч.ч. 1, 2 ст. 25, ч. 1 ст. 31, ч.ч. 1-3 ст. 75, ст. 89 Закону № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов'язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що як було правильно встановлено судом першої інстанції, ПАТ «Банк «Київська Русь» не було виконано рішення суду, щодо якого за виконавчим листом № 809/4251/15 відкрито виконавче провадження № 50011165 і не доведено наявності поважних причин його невиконання, а отже, відповідачем правомірно та обґрунтовано прийнято постанову від 22.04.2016 р. у ВП № 50011165 про накладення на боржника штрафу в розмірі 680,00 грн.

При цьому, доводи апелянта про те, що відповідач повинен був перевірити виконання боржником рішення не пізніше наступного дня після закінчення строку на його самостійне виконання, колегія суддів приймає до уваги, однак зазначає, що вони не спростовують наявності факту правопорушення, а саме невиконання Банком судового рішення не лише у строк для добровільного виконання, який закінчився 25.02.2016 р. (25.02.2016 р. було останнім днем для самостійного виконання), а й станом на 13.04.2016 р.

Посилання апелянта на те, що 21.04.2016 р. листом № 2417/43 ним було повідомлено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб щодо змін до бази даних про вкладників, серед яких зазначено Габльовського Л.П., а також, що в наступному на підставі даних відомостей Фондом внесено відповідні зміни до реєстру вкладників, апеляційний суд вважає не обґрунтованими, оскільки зазначені обставини також не спростовують факту невиконання Банком рішення суду у строк для самостійного виконання, а навпаки - підтверджують допущення ним такого правопорушення.

Твердження апелянта про те, що Уповноважена особа є працівником Банку і не несе відповідальності за дії, вчинені за законом, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки, по-перше, такі дії мають вчинятися, як зазначено самим апелянтом, у відповідності до закону, а не всупереч законодавчим нормам та без допущення протиправної бездіяльності, а по-друге, у даному випадку боржником за виконавчим провадженням № 50011165 є ПАТ «Банк «Київська Русь» і саме на нього накладено штраф, позивач - Уповноваженою особо Фонду гарантування вкладів на його ліквідацію та суб'єктом владних повноважень.

При цьому, як було правильно встановлено судом першої інстанції та не заперечується апелянтом, постанова про відкриття виконавчого провадження 08.02.2016 р. № 50011165 на момент вирішення даної справи судом не оскаржувалась, не скасована та протиправною не визнана.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову та вважає, що судом першої інстанції було повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, у відповідності до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 19 липня 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Желтобрюх І.Л.