Справа № 820/1757/17
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 р.Справа № 820/1757/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року по справі за адміністративним позовом особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування наказу,-

Встановила:

27 квітня 2017 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправними та неправомірними дії Головного управління ДФС у Харківській області (далі - ГУ ДФС у Харківській області, контролюючий орган) щодо складання наказу та скасувати наказ Головного управління ДФС у Харківській області № 1289 від 31 березня 2017 року (далі - Наказ).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що зазначений Наказ протиправний та підлягає скасуванню, оскільки його метою було здійснення контролю за дотриманням суб'єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, проведення перевірок дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, оформлення трудових відносин з працівниками, на підставі п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Але підставою, згідно зазначеної норми законодавства для здійснення фактичної перевірки є наявність та або/отримання в установленому законодавстві порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування. З таких підстав вважає оскаржуваний Наказ прийнятим всупереч вимогам чинного податкового законодавства.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано висновком суду першої інстанції про те, що на підставі п. 80.1 ст. 80 ПК України контролюючим органом правомірно не попереджено позивача щодо проведення перевірки, і відповідач на підставі рішення керівника контролюючого органу мав право на проведення фактичної перевірки позивача. У зв'язку з тим, що оскаржуваний Наказ є законним, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню

Не погоджуючись з судовим рішенням в апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначив, що суд першої інстанції під час розгляду справи лист Державної фіскальної служби про проведення перевірки не може виступати джерелом інформації в розумінні п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України як підстава для проведення фактичної перевірки платника податків, і наміри ГУ ДФС України в Харківській області здійснити перевірку є незаконними. Крім цього зазначив, що ФОП ОСОБА_1 не відмовлявся від отримання Наказу та направлень на перевірку. З цих підстав висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, дійшла висновку, що апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року, згідно положень ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

У відповідності до п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 73 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Нормами п. 80.1. ст. 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин, визначених Кодексом, зокрема згідно до п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Згідно приписів п.п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Підпунктом 81.2 ст. 81 цього Кодексу визначено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Судом установлено, що на підставі листа Державної фіскальної служби України «Щодо відпрацювання суб'єктів господарювання» № 8047/7/99-99-14-05-01-17 від 31 березня 2017 року, наказом в.о. начальника ГУ ДФС у Харківській області № 1289 від 31 березня 2017 року призначено з 04 квітня 2017 року провести фактичну перевірку господарського об'єкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в якому здійснює діяльність відповідач /а.с. 22-24, 29/. На підставі цього наказу видані направлення на перевірку від 31 березня 2017 року № 1966 та № 1967 /а.с. 27, 28/.

Відповідно до акту недопуску до проведення фактичної перевірки № 626/20/40-14-10 від 13 квітня 2017 року, посадові особи контролюючого органу до проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 не допущені /а.с. 25/.

Позивач від отримання акту недопуску, надання пояснень, отримання копії Наказу, підпису в направленнях на перевірку відмовився, що підтверджується актом відмови від отримання акту недопуску до проведення фактичної перевірки та надання пояснень № 633/20-40-14-10 від 13 квітня 2017 року /а.с. 26/.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідач мав право на проведення фактичної перевірки позивача ФОП ОСОБА_1 на підставі інформації державного органу та рішення керівника контролюючого органу.

Окрім цього, оскаржуваний позивачем Наказ відповідає вимогам, що передбачені до його змісту п.п. 81.1 ст. 81 ПК України, прийнятий за відсутності порушення визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1, за наявності передбаченої ПК України підстави для її проведення та дотриманням обов'язкових для цього умов.

Таким чином, колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга ФОП ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року - слід залишити без змін.

Інші доводи та заперечення на висновки колегії суддів не впливають.

Підстави, передбачені ст. 94 КАС України для розподілу судових витрат, відсутні.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 11, 41 ч. 1, 94, 160, 167, 168, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня виготовлення її повного тексту, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мельнікова Л.В.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Донець Л.О.
Повний текст ухвали виготовлений і підписаний 14 липня 2017 року.