Справа № 806/2772/16
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року м.Житомир справа № 806/2772/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

секретар судового засідання Мельниченко О.В.,

за участю: позивача, представників позивача та відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 08 листопада 2016 року №634 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" ОСОБА_1;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 14.11.2016 року№279 о/с "По особовому складу" про звільнення зі служби ОСОБА_1;

- поновити його на службі на посаді оперуповноваженого управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з 17.11.2016 року;

- стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на його користь суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу ьез врахування обов'язкових податків та зборів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України №634 від 08.11.2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" його було притягнено до відповідальності за порушення вимог ч.1 ст.18 та ст.64 Закону України "Про національну поліцію", а саме за не дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, присяги поліцейського та передбачено звільнити його зі служби в поліції. Підставою для винесення вказаного наказу стали події які відбулися 06.11.2016 року у кафе "Тік - Так", а саме: працівники управління патрульної поліції в м. Житомирі реагуючи на виклик, який надійшов на спецлінію "102", затримали старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та лейтенанта поліції ОСОБА_2 за вчинення хуліганських дій. Наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України №279 о/с від 14.11.2016 року ОСОБА_1 з 16.11.2016 року було звільнено зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Не погоджуючись з винесенням вищезазначених наказів, позивач вважає, що його звільнення з посади є протиправним та безпідставним, оскільки ні наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, ні у висновку про проведення службового розслідування не встановлено, які саме норми закону було ним порушено та у чому полягає порушення присяги. Також позивач вказує, що 07.11.2016 прокуратурою Житомирської області відкрито кримінальне провадження №0000099 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України, проте жодних повідомлень про підозру відносно нього не було вчинено. Також вказує, що вчинення кримінального правопорушення у разі набрання законної сили відповідним рішенням суду є самостійною підставою для звільнення зі служби в поліції. Водночас, позивач вказав, що наказ від 14.11.2016 №279 "По особовому складу", який підписаний начальником Департаменту захисту економіки Національної поліції України є незаконним, оскільки питання про звільнення його з органів поліції повинно вирішуватись лише головою Національної поліції України.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позову з огляду на наступне.

Встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 з листопада 2012 року проходив службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції України.

06 листопада 2016 року Департамент захисту економіки Національної поліції України було повідомлено про надзвичайну подію, що сталася за участю співробітників Управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ( далі - УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ НПУ), зокрема старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1.

Відповідно до повідомлення оператора пультової охорони "Венбест", яке надійшло до чергової частини Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, невідомі особи з явними ознаками алкогольного сп'яніння, які відрекомендувалися працівниками поліції, безпричинно бешкетували та на дворі здійснювали постріли.

Вказане повідомлення було зареєстроване у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні правопорушення та інші події ВП ГУНП в Житомирській області за №55647 від 06.11.2016 року.

Наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України №625 від 07.11.2016 року, з метою з'ясування обставин вищезазначеної події та з'ясування інших причин і умов було призначено службове розслідування та відсторонено ОСОБА_1 від виконання службових обов'язків за займаною посадою на час його проведення.

08.11.2016 року, на виконання вказаного наказу №625, комісією було складено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками Управління захисту економіки в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та лейтенантом поліції ОСОБА_2

Із матеріалів службового розслідування вбачається, що 06.11.2016 року близько о 05:00 оперуповноважений ОСОБА_1 разом з старшим оперуповноваженим УЗЕ в Житомирській області ОСОБА_2, перебуваючи поза службою, у цивільному одязі без табельної вогнепальної зброї, відпочивали у кафе "Тік-Так", розташованого за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 3. Під час відпочинку в останніх виник конфлікт з адміністратором вказаного закладу у зв'язку з відмовою розраховуватись за надані їм послуги у результаті чого адміністратором кафе викликано пультову охорону ТОВ "Венбест". По прибуттю останніх, між поліцейськими та охоронцями виникла суперечка під час якої старший лейтенант поліції ОСОБА_1 наніс два удари кулаком в область обличчя охоронцю ТОВ "Венбест" ОСОБА_3 спричинивши йому тілесні ушкодження.

У подальшому старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та лейтенанта поліції ОСОБА_2 було затримано поліцейськими УПП в м. Житомирі ДПП НПУ та доставлено до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області. При затриманні ОСОБА_1 спричинив пошкодження службового автомобіля марки "Toyota-Prius" номерний знак 060918 у вигляді деформації заднього лівого крила шляхом нанесення удару кулаком.

З метою встановлення стану алкогольного сп'яніння лейтенанта поліції ОСОБА_1, було доставлено до Житомирського обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради, де виявлено алкогольне сп'яніння 2,93 проміле.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Департаменту захисту економіки від 07.11.2016 року №625 було призначено проведення службового розслідування, відповідно до вимог п.2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС від 12.03.2013 року за №230.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 від 06.11.2016 року, в яких позивач зазначив, що свої дії під час конфлікту вважає неправомірними, вказав, що ним було порушено службову дисципліну та правила поведінки в побуті.

Відповідно до висновку службового розслідування від 08.11.2016 року, наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 08.11.2016 року №634 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, оперуповноваженого УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ НПУ, за порушення вимог п.1 ч.1 ст.18 та ст. 64 Закону України "Про національну поліцію", керуючись статтями 2,4,5,7,12,14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460 - ІV, передбачено звільнити зі служби поліції.

Відповідно до наказу від 14.11.2016 №279 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, оперуповноваженого управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, звільнено з 16.11.2016 року зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію", у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано Законом України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VІІІ).

Відповідно до вимог статті 1 цього Закону Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до вимог ст.3 Закону у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про поліцію", поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Частиною першою та другою статті 19 Закону України "Про поліцію" визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з приписами статті 58 Закону України "Про Національну поліцію" призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Згідно із приписами ст.59 Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до вимог ст.60 цього Закону проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 77 Закону встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв'язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв'язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Згідно з пунктом 9 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийнятим Закону України "Про Національну поліцію" до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції", поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

З правового аналізу зазначених норм права вбачається, що національна поліція є структурою Міністерства внутрішніх справ і в питаннях своєї діяльності та проходження служби поліцейськими керується в тому числі і нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ. Отже нормативно-правові акти , які були прийняті до утворення поліції і не суперечать законодавству про останню, мають застосовуватися, як норми спеціального права, до правовідносин, що виникають з приводу проходження служби поліцейськими до прийняття відповідних нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 64 ЗУ "Про Національну поліцію" особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім'я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки".

Таким чином, сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначається Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року №3460 - ІV (далі - Дисциплінарний статут).

Положеннями ст.1 Дисциплінарного статуту, встановлено, що службова дисципліна це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

В силу ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в ст. 12 Статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано ст. 14 Статуту.

Зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов'язків, а й повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, працівник ТОВ "Венбест", пояснив, що позивач розбив ніс його колезі ОСОБА_3 Відносно свідка позивач висловлювався нецензурною лайкою.

Свідок ОСОБА_3, працівник ТОВ "Венбест", в судовому засіданні пояснив, що не пом"ятає хто йому наніс удар в обличчя.

Факт вчинення позивачем протиправних дій у громадському місці підтверджено наявними у матеріалах справи письмовими доказами, зокрема матеріалами службового розслідування та особистими поясненнями позивача наданими у ході його проведення.

Доводи позивача з приводу того, що ні наказом про притягнення до відповідальності ні у висновку про проведення службового розслідування не встановлено в чому полягає порушення присяги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, оскільки у присязі поєднуються правові та моральні соціальні норми, які дотримані позивачем не були, тому застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення присяги є правомірним.

Що стосується посилання позивача на те, що наказ від 14.11.2016 №279 "По особовому складу", який підписаний начальником Департаменту захисту економіки Національної поліції України є незаконним, оскільки питання про звільнення його з органів поліції повинно вирішуватись лише головою Національної поліції України то суд з цього приводу зазначає наступне.

Суд наголошує, що оскаржуваний наказ №634 від 08.11.2016 року є дисциплінарним наказом, а безпосереднє звільнення позивача відбулось на підставі наказу №279 від 14.11.2016 року.

Відповідно до п.3 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 14.07.2016 року №663 "Про затвердження номенклатури посад Національної поліції України щодо призначення, переведення, звільнення поліцейських, державних службовців та інших працівників поліції" посадовим особам, визначеним у пп.5 п.1 цього наказу, а саме керівникам міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, надано право звільняти з посад поліцейських.

Враховуючи наявність встановлених фактів порушення позивачем п.1 ч.1 ст.18 та ст. 64 Закону України "Про національну поліцію", Дисциплінарного статуту, а також не дотримання позивачем службової дисципліни та присяги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування наказів №634 від 08.11.2016 року та №279 від 14.11.2016 року є необґрунтованими та безпідставними, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

З огляду на те, що інші позовні вимоги ОСОБА_1 щодо поновлення його на посаді оперуповноваженого УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ НПУ та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу є похідними вимогами від попередніх, то суд також відмовляє у їх задоволенні.

Керуючись статтями 122, 158- 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 17 липня 2017 р.