Справа № 803/775/17
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2017-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року Справа № 803/775/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Борсук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Волинської митниці ДФС, Інспектора Волинської митниці ДФС Ракович Н. П. про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС, Інспектора Волинської митниці ДФС Ракович Н. П. про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 19.06.2017 року №205110/2017/000011/1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 згідно фактури від 09.02.2017 року придбав транспортний засіб Фольксваген Джета, 2013 року випуску у компанії «SASCHA SP.Z O.O.» за 2 900 дол. США., згідно даної фактури, вартість товару включає в себе доставку. Вказаний автомобіль був транспортований з США і експортером була компанія «SASCHA SP.Z O.O.», що підтверджується коносаментом від 03.09.2017 року.

З метою митного оформлення вказаного товару позивачем подано до Волинської митниці ДФС митну декларацію (далі - МД) №UA205090/2017/018124 від 08.06.2017 року та документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України), із заявленою митною вартістю за ціною фактури.

Проте, позивачу було безпідставно відмовлено у митному оформленні товару, видано картку відмови в прийнятті митної декларації та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 19.06.2017 року №205110/2017/000011/1.

Позивач вважає рішення про коригування митної вартості товарів від 19.06.2017 року №205110/2017/000011/1 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки застосування відомостей митного органу щодо вартості товару є неправомірним, а декларантом надано всі необхідні документи, що дають можливість відповідачу визначити митну вартість товару за ціною фактури (за основним методом).

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 19.06.2017 року №205110/2017/000011/1.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити.

Відповідач Інспектор Волинської митниці ДФС Ракович Н. П. на розгляд справи не з'явилась, свого представника в судове засідання не направила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки за поштовим відправленням №497 від 11.07.2017 року. Причини неявки суду не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У зв'язку з цим, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача або його представника, оскільки судом вжиті всі передбачені заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях та просила відмовити у його задоволенні. В поданих до суду письмових запереченнях покладається на наступне.

Під час опрацювання документів, поданих для підтвердження митної вартості товару, встановлено наступне. Імпортований транспортний засіб ОСОБА_3 ввезено морським транспортом, країною відправки ТЗ є Сполучені Штати Америки, митниця на кордоні «Одеський морський торговельний порт». Декларантом до митного оформлення не надано документів, що підтверджують витрати понесенні на транспортування оцінюваного ТЗ до моменту перетину митного кордону України, та яким чином здійснено перевезення товару до митного кордону України.

Згідно Salvage Certificate продавцем ТЗ є третя особа - ОСОБА_4, покупцем Sascha Spolka zoo. Інформація щодо продавця ОСОБА_4 декларантом до митного оформлення не надано.

Відповідно до наданої фактури покупцем Sascha Spolka zoo №VF07/02/17 від 09.02.2017 року спосіб оплати - передоплата, термін оплати - 5 днів. Декларантом до митного оформлення не надано платіжне доручення банку (чек на оплату імпортованого товару), що містить реквізити, необхідні для ідентифікації імпортованого товару.

В наданій фактурі №VF07/02/17 від 09.02.2017 року, зазначено, що ціна товару включає доставку в порт Одеса, проте відсутні відомості щодо транспортування ТЗ в порт, портові витрати, навантаження та розвантаження ТЗ в порту відправлення, експедиторська винагорода, що є складовою витрат пов'язаних з транспортуванням імпортованого ТЗ.

Крім того вказала, що наданий до митного оформлення висновок експертного авто товарознавчого дослідження №48 від 07.06.2017 року поданий без додатків, тобто не в повному обсязі.

Декларантом надано коносамент №170256311 від 09.03.2017 року, де зазначено номер експортного супроводжувального документа №Х6729, проте до митного оформлення вищевказаний документ не подано.

В наданому висновку експертного товарознавчого дослідження автомобіля № 48 від 07.06.2017 року експертом для визначення ринкової вартості ТЗ, що ввозиться на митну територію України, за основу розрахунку взято вартість битого ТЗ в країні-експортера.

Згідно наданого витягу з каталогу NADA GUDES, середня вартість з врахуванням пробігу ТЗ в країні експорту (придбання) становить 8 600 дол. США.

Декларанта повідомлено, що станом на 19.06.2017 року закінчився термін подання додаткових документів.

Додатково надані декларантом документи не змогли усунути сумніви митниці щодо повноти та достовірності декларування вартості товару, що дало підставу закінчити процедуру консультацій та визначити митну вартість у спосіб, передбачений ст. 57 МК України.

Таким чином, митницею прийнято рішення про коригування митної вартості від від 19.06.2017 року №205110/2017/000011/1 митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації наявної в довіднику NADA GUIDE та відповідно до Методики та з врахуванням пробігу, митна вартість становить 14 6 675 дол. США.

З огляду на наведене вище, вважає, що прийняте рішення про коригування митної вартості від 19.06.2017 року №205110/2017/000011/1 є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 згідно фактури від 09.02.2017 року придбав транспортний засіб Фольксваген Джета, 2013 року випуску у компанії «SASCHA SP.Z O.O.» за 2 900 дол. США., згідно даної фактури, вартість товару включає в себе доставку. Вказаний автомобіль був транспортований з США і експортером була компанія «SASCHA SP.Z O.O.», що підтверджується коносаментом від 03.09.2017 року.

З метою митного оформлення вказаного товару позивачем через декларанта подано до Волинської митниці ДФС МД №UA205090/2017/018124 від 08.06.2017 року та документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України, із заявленою митною вартістю за ціною фактури.

Для митного оформлення на митний пост «Луцьк» Волинської митниці ДФС були подані наступні документи, передбачені чинним законодавством: Salvage Certificate (технічний паспорт на автомобіль) НОМЕР_1 від 30.01.2017 року; коносамент №170256311 від 09.03.2017 року; фактуру VAT №VF 07/02/17 від 09.02.2017 року, довідку №08-6 від 08.06.2017 року; довідку №1199 від 08.06.2017 року; платіжне доручення в іноземній валюті №1 від 10.02.2017 року; висновок №48 експертного авто товарознавчого дослідження від 07.06.2017 року з додатками на 18 арк. При цьому, як вбачається із графи 43 зазначеної МД №UA205090/2017/018124 від 08.06.2017 року, вказаний товар був задекларований за першим методом, тобто за ціною контракту (фактурою).

У зв'язку з тим, що, на думку митниці, документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, декларанту шляхом направлення електронного повідомлення 12.06.2017 року запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості згідно ст. 368, ст. 53, ст. 54 МК України на протязі 10 календарних днів: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації імпортованого товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; копію митної декларації країни відправлення; рахунки про сплату комісійних посередницьких послуг пов'язаних з виконанням умов купівлі імпортованого ТЗ; рахунки про здійснення платежів третім особам (ОСОБА_4); договір на перевезення товару; морський страховий поліс; коносамент; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів: інші додаткові наявні у декларанта документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (за бажанням).

Декларантом надано коносамент №170256311 від 09.03.2017 року, надано висновок експертного товарознавчого дослідження автомобіля №48 від 07.06.2017 року. Також, декларантом було повідомлено митницю про те, що декларант не може надати інші документи із третіми особами стороною яких він не був, оскільки він ними не володіє. Вказав, що додатково митна вартість товару була підтверджена висновками експертного автотоварознавчого дослідження товарів №48 від 07.06.2017 року, який митницею не був взятий до уваги.

19.06.2017 року Волинська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товару №205110/2017/000011/2, згідно з графою 30 якого митним органом було визначено митну вартість товару «автомобіль легковий бувший у використанні марки Volkswagen Jetta, 2013 року виготовлення, кузов НОМЕР_2» за ціною 6 675 дол. США. У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв'язку з тим, що документи, які подано для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. Під час здійснення контролю правильності митної вартості встановлено, що імпортований ТЗ ОСОБА_3 ввезено морським транспортом, країною відправки ТЗ є Сполучені Штати Америки, митниця на кордоні «Одеський морський торговельний порт», декларантом до митного оформлення не надано документів, що підтверджують витрати понесенні на транспортування оцінюваного ТЗ до моменту перетину митного кордону України, та яким чином здійснено перевезення товару до митного кордону України. Згідно Salvage Certificate продавцем ТЗ є третя особа ОСОБА_4, покупцем Sascha Spolka zoo. Інформація щодо продавця ОСОБА_4 декларантом до митного оформлення не надано. Відповідно до наданої фактури від покупця Sascha Spolka zoo №VF07/02/17 від 09.02.2017 року спосіб оплати - передоплата, термін оплати - 5 днів. Декларантом до митного оформлення не надано платіжне доручення банку (чек на оплату імпортованого товару), що містить реквізити, необхідні для ідентифікації імпортованого товару. Зазначено, що відповідно до Salvage Certificate - продавець товару в країні експорту ОСОБА_4, продала датою імпортований ТЗ польській фірмі Sascha Spolka zoo 10.02.2017 року, в той час коли ОСОБА_3 купила у польської фірми Sascha Spolka zoo згідно фактури №VF07/02/17 - 09.02.2017 року, тобто дата продажу польською фірмою Sascha Spolka zoo, передує даті купівлі оцінюваного ТЗ. Така невідповідність в документах може містити ознаки підробки документів поданих до митного оформлення імпортованого на митну територію ТЗ ОСОБА_3 Документи надані до митного оформлення містять інформацію щодо вартості транспортного засобу, проте вартість перевезення (фрахт) та страхування товару відсутня. В наданій фактурі №VF07/02/17 від 09.02.2017 року, зазначено, що ціна товару включає доставку в порт Одеса, проте відсутні відомості щодо транспортування ТЗ в порт, портові витрати, навантаження та розвантаження ТЗ в порту відправлення, експедиторська винагорода, що є складовою витрат пов'язаних з транспортуванням імпортованого ТЗ. Зазначила, що наданий митного оформлення висновок експертного авто товарознавчого дослідження №48 від 07.06.2017 року поданий без додатків, тобто не в повному обсязі. У зв'язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, декларанту запропоновано надати документи для підтвердження заявленої митної вартості: якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації імпортованого товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; копію митної декларації країни відправлення; рахунки про сплату комісійних посередницьких послуг пов'язаних з виконанням умов купівлі імпортованого ТЗ; рахунки про здійснення платежів третім особам (ОСОБА_4); договір на перевезення товару; морський страховий поліс; коносамент; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; інші додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (за бажанням). Декларантом надано витребувані документи не в повному обсязі, а саме не подано перевізні документи, що підтверджують витрати пов'язані з транспортуванням/перевезенням до митного кордону України, копію декларації країни відправлення, морський страховий поліс. За власним бажанням декларантом додатково надано копію декларації, щодо оформлення ТЗ такої ж марки та моделі, митне оформлення якого вже завершено. Проте перевірити технічний стан ТЗ, умови ввезення та продажу не має можливості. Таким чином, надана додатково копія МД щодо оформлення ТЗ такої ж марки та моделі носить інформативний характер та не може бути використана для підтвердження заявленої митної вартості. Декларантом надано коносамент №170256311 від 09.03.2017 року, де зазначено номер експортного супроводжувального документа №Х6729, проте до митного оформлення вищевказаний документ не подано. В наданому висновку експертного товарознавчого дослідження автомобіля №48 від 07.06.2017 року експертом для визначення ринкової вартості ТЗ, що ввозиться на митну територію України, за основу розрахунку взято вартість битого ТЗ в країні-експортера. Згідно наданого витягу з каталогу NADA GUDES, середня вартість з врахуванням пробігу ТЗ в країні експорту (придбання) становить 8 600 дол. США. Декларанта повідомлено, що станом на 19.06.2017 року закінчився термін подання додаткових документів. Рівень митної вартості в країні експорту згідно довідника NADA GUIDES з врахуванням пробігу становить - 6 675 дол. США.

Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваного в даній адміністративній справі рішення, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товару «Автомобіль легковий бувший у використанні марки Volkswagen Jetta, 2013 року виготовлення, кузов НОМЕР_2» за основним методом (за ціною договору (фактурою), що складає 2 900 дол. США) та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При цьому, позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, у зв'язку із чим від декларанта витребовувалися додаткові документи, та оскільки декларантом надано не усі документи для підтвердження заявленої митної вартості, тому митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом.

Статтею 49 МК України від 13.03.2012 №4495-VI (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п'ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою - другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Системний аналіз вказаних положень МК України дає підстави дійти таких висновків.

На виконання такого принципу державної митної справи, як принцип додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб, орган доходів і зборів повинен обґрунтувати причини витребування додаткових документів у разі, якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару в документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта. Тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на органі доходів і зборів. У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів. Орган доходів і зборів зобов'язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Вказана правова позиція висловлена у пунктах 2 - 4, 16, 18, 22 розділу «Висновки» Узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу (в редакції від 13.03.2012) - додатку до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року» № 2 від 13.03.2017.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених під час судового розгляду доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості вказаного вище товару, виходячи з такого.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 19.06.2017 року №205110/2017/000011/2 вбачається, що додаткові документи були витребувані відповідачем від декларанта у зв'язку з тим, що документи, які були подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом.

Разом з тим, у цьому рішенні відсутнє обґрунтування того, що зазначені недоліки впливають на митну вартість товару. При цьому, суд звертає увагу, що, як уже зазначалося вище, розбіжності у відомостях щодо умов оплати товару в документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта. Крім того, суд також враховує, що декларант виконав вимоги митниці в частині подання документів щодо оплати товару, а витребувані митницею інші документи (копію митної декларації країни відправлення, рахунки про сплату комісійних посередницьких послуг, пов'язаних з виконанням умов купівлі імпортованого ТЗ, рахунки про здійснення платежів третім особам (State Farm) не були подані у зв'язку з їх відсутністю, та, на думку суду, їх неподання декларантом з об'єктивних причин не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

При вирішенні спору суд також враховує, що відповідачем були порушені вимоги частин п'ятої, шостої статті 55 МК України, оскільки відповідач не надав доказів проведення письмових консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, безпідставно вказавши в оскаржуваному рішенні про проведення письмових консультацій.

Суд звертає увагу на приписи пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, відповідно до яких прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

На думку суду, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки не містить наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування. Відповідач не виконав обов'язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Щодо ненадання декларантом інформації щодо продавця товару ОСОБА_4 яка зазначена в Salvage Certeficate (технічному паспорті на автомобіль) суд зазначає наступне.

З фактури від 09.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 було придбано транспортний засіб у польської компанії Sascha Spolka zoo, а не у ОСОБА_4. Тому продавцем товару якого придбала ОСОБА_3 є Sascha Spplka zoo. Саме в рахунок даної Польської компанії позивачем було перераховано кошти за товар, що підтверджується оглянутим судом платіжним дорученням №1 від 10.02.2017 року. Із ОСОБА_4 ОСОБА_3 будь-яких договорів не укладала, відтак надати будь-яку інформацію ніж та, що наявна в Salvage Certeficate (технічному паспорті на автомобіль) позивач не могла, оскільки така інформація у неї відсутня. Також митницею не конкретизовано та не вказано, яку саме інформацію про ОСОБА_4 потріно було надати і які саме факти, які впливають на митну вартість чи її складові частини митниця хотіла такими документами чи інформацією підтвердити чи спростувати. Більше, того в листуванні декларантом неодноразово наголошувалось, щоб митний орган чітко вказав, які саме складові частини митної вартості потрібно додатково підтвердити, на що відповіді не було надано.

Крім того, платіжне доручення було надано митному органу на його вимогу до винесення рішення про коригування митної вартості, проте на думку суду воно було проігноровано.

Щодо зазначення в Salvage Certeficate (технічному паспорті на автомобіль) інформації, а саме дати видачі даного документа 10.02.2017 року слід зазначити наступне. Із даного документа такої інформації не вбачається. Salvage Certіficate є технічним паспортом на автомобіль, а не договором купівлі продажу. По суті ОСОБА_3 товар був оплачений згідно платіжного доручення №1 саме 10.02.2017 року, а отже і придбаний 10.02.2017 року. Слід зазначити, що під час митного оформлення в жодному повідомленні митниці до декларанта не було вказано про даний факт та не вимагалось надати будь-які пояснення чи документи з цього приводу. При цьому митним органом так і не вказано, яким чином ця обставина впливає на митну вартість чи її складові частини.

Як слідує із листування митниці, а також із поданого заперечення, митницею зазначається, що надані до митного оформлення документи містять інформацію щодо вартості придбаного ОСОБА_3 транспортного засобу. Однак на думку митного органу подані документи не містять таких складових частин як доставка та страхування. Згідно ч. 2 ст. 53 МК України декларант має обов'язок надати транспортні перевізні документи, якщо за умовами поставки, витрати на транспортування не включені у вартість товару. Як встановлено судом, такі витрати включені у вартість товару і про це чітко зазначено у фактурі від 09.02.2017 року. Тому митниця безпідставно вимагала такі документи і вони не передбачені ч. 3, 4 ст. 53 МК Укріїни, де митному органу надається право вимагати чіткий перелік документів.

Щодо ненадання страхового полісу, судом встановлено, що декларант повідомляв митний орган, що страхування вантажу не проводилось і відповідно надати страхові документи ОСОБА_3 не може. Страхування вантажу це не є обов'язком власника вантажу, це є його право. ОСОБА_3 не вважав за необхідне страхувати даний вантаж.

Також щодо неврахування інспектором Ракович Н. П. висновку експерта слід зазначити наступне. Декларантом, шляхом електронного декларування надано митниці висновок експерта. Однак митним органом було безпідставно проігноровано висновок, який вони самі ж і витребовували, що експертом було взято за основу не середню суму зазначену в довіднику NADА 8 600 дол. США, а суму 6 150 дол. США. Дані твердження не відповідають дійсності з огляду на те, що у вказаному довіднику сума 8 600 дол. США не є середньою. Крім того, експерт виходив при цьому від комплектації та стану транспортного засобу. Більше того, вартість даного транспортного засобу експерт розраховував на основі програмного забезпечення і керувався відповідними методиками і стандартами на відміну від митного органу, який на письмову вимогу декларанта не надав будь-якого обґрунтованого розрахунку числового значення скоригованої митної вартості. Хоча згідно ст. 55 МК України зобов'язаний це зробити в самому рішенні про коригування митної вартості. Слід також зазначити, що у митного органу відсутні повноваження ставити під сумнів висновок експерта, це виключно прерогатива суду. При цьому слід зазначити, що експерт надав до висновку свідоцтво №443 від 11.10.2013 року, яке надає йому, право та повноваження здійснювати такі дослідження та надавати Висновок експертного авто-товарознавчого дослідження.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 64 МК України митна вартість визначена за даною статтею (резервний метод), визначена з положенням цієї статті, повинна грануватись на раніше визнаних (визначених) органом доходів і зборів митних вартостях. Згідно даної МД, яка подана за першим методом, визнана митним органом митна вартість становить 2 200 дол. США. Проте в даній справі, митним органом незважаючи на наявність раніше визнаної митним органом митної вартості в 2 200 дол. США було скориговано митну вартість до 6 675 дол. США. При цьому в супереч п. 4 ч. 2 ст. 55 МК України в рішенні про коригування митної вартості не міститься обґрунтування числового значення митної вартості товару скоригованої митницею, як і не міститься фактів, які вплинули на таке коригування.

При вирішенні даного спору суд також виходить з того, що відповідачем безпідставно не взято до уваги висновок №48 експертного авто товарознавчого дослідження від 07.06.2017 року з додатками на 18 арк., яким визначено вартість спірного автомобіля у розмірі 56 681,31 грн. та вартість відновлювального ремонту в розмірі 118 113,06 грн., відповідач без належного обґрунтування взяв до уваги цінову інформацію довіднику NADA GUIDES, використавши Методику товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 року №1335/5/1159), та не врахувавши належним чином при цьому, що наявність пошкоджень автомобіля, що підтверджується актом про проведення митного огляду, матеріалами фотозйомки висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 07.06.2017 №48 та необхідність проведення його відновлювального ремонту впливають на митну вартість вказаного товару.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч. 2 ст. 58 МК України. Так, відповідно до вказаної правової норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Отже, за умови не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, що ці документи повинні підтвердити свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості.

Сумніви митного органу можна вважати обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Наведене свідчить про обов'язок митного органу зазначити конкретні обставини, що викликають такі сумніви, та причини неможливості підтвердження заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів, а також зазначити конкретні документи, надання яких може розвіяти вказані сумніви.

Отже, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен чітко вказати, які саме складові митної вартості, на його думку, є непідтвердженими, а також, які документи слід надати для підтвердження того чи іншого показника.

Враховуючи викладене суд вважає, що за умови не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити свідчить про протиправність рішення цього органу застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. Тобто за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, застосування митним органом коригування митної вартості є передчасним.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 29.05.2012 року у справі №21-91а12 та від 11.09.2012 року у справі №21-262а 12.

На думку суду, подані позивачем до митного оформлення документи є достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару «Автомобіль легковий бувший у використанні марки Volkswagen Jetta, 2013 року виготовлення, кузов НОМЕР_2» за МД №UA205090/2017/018124 від 08.06.2017 року у розмірі 2 900 дол. США, а відповідач належними та допустимими доказами не довів неправильність заявленої митної вартості, відтак, оскаржуване рішення Волинської митниці ДФС підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги - до задоволення.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн., сплачений відповідно до квитанції №0.0.796616463.1 від 30.06.2017 року.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 158, 160, 162, 163, 181, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 19.06.2017 року №205110/2017/000011/1.

Присудити на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС судовий збір у розмірі 640 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде виготовлена в повному обсязі 19 липня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич