Справа № 712/7711/17
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/7711/17
Провадження № 2а-712/600/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - Романенко В.А.

при секретарі - Таран А.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправною бездіяльність Черкаської міської ради та зобов'язання здійснити нарахування та виплату десяти місячних посадових окладів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Черкаської міської ради, Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправною бездіяльність Черкаської міської ради та зобов'язання здійснити нарахування та виплату десяти місячних посадових окладів, посилаючись на те, що перебуває на пенсійному обліку в УПФУ в м. Черкасах Черкаської області та отримує пенсію посадової особи місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про державну службу». Згідно Розпорядження Черкаської міськради від 18.12.2014р. №399-р (к) позивача звільнено з посади головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та звітності управління планування, бухгалтерського обліку та звітності департаменту соціальної політики Черкаської міської ради за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності, стаття 38 КЗпП України. 26.01.2017 року позивачка звернулась до Черкаського міського голови із заявою-поданням про усунення порушення умов Колективного договору між адміністрацією та профкомом виконавчого комітету Черкаської міської ради від 15.03.2006 (із змінами та доповненнями від 11.03.2009) з вимогою виплатити грошову допомогу в розмірі 10 (десяти) місячних посадових окладів. Листом від 24.05.2017 року їй було повідомлено, що Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» не передбачено виплати грошової допомоги в розмірі 10 посадових окладів і відповідно при плануванні фонду оплати праці даний показник не враховується, в рішенні про місцевий бюджет на 2017 рік видатки на вказані цілі не передбачені. Вважає відмову відповідачів незаконною та такою, що порушує соціальні права та інтереси позивача. Просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 - Черкаської міської ради щодо неприйняття рішення про усунення порушення умов Колективного договору між адміністрацією та профкомом виконавчого комітету Черкаської міської ради від 15.03.2006 року; зобов'язати відповідача-1 - Черкаську міську раду вчинити певні дії, а саме: доручити Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради відповідно до законодавства здійснити нарахування грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до п.5.1.2 Колективного договору між адміністрацією та профкомом ВК ЧМР від 15.03.2006 року; зобов'язати відповідача-2 - Департамент соціальної політики Черкаської міської ради здійснити ОСОБА_1 нарахування грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів із фонду заробітної плати Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради; стягнути з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на користь позивача 10 місячних посадових окладів із фонду заробітної плати; стягнути на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

В судове засідання позивач не з'явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Адміністративний позов підтримує і просить задовольнити його повністю.

Представник відповідача Черкаської міської ради в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити, надав суду заперечення, які приєднанні до матеріалів справи.

Представник відповідача Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради в судовому засіданні заперечував проти задоволення адміністративного позову.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що розпорядженням міського голови м. Черкаси від 18.12.2014 року № 399-р (к) позивача звільнено з посади головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та звітності управління планування, бухгалтерського обліку та звітності департаменту соціальної політики Черкаської міської ради за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності, стаття 38 КЗпП України.

Пунктом 2 вказаного розпорядження було передбачено Департаменту соціальної політики провести з позивачем повний розрахунок у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в редакції, чинній до 01.04.2014 року на час звільнення позивача державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Відповідно до п. 5.1.2 Колективного договору між адміністрацією та профкомом виконавчого комітету Черкаської міської ради від 15.03.2006 року (із змінами та доповненнями від 11.03.2009 року) адміністрація за погодженням з профкомом зобов'язується надавати грошову допомогу при виході на пенсію посадовим особам органів місцевого самоврядування, які працювали на посадах в органах місцевого самоврядування чи на посадах, віднесених до категорії державних службовців не менше 10 років у розмірі 10 (десяти) посадових окладів із ФЗП.

26.01.2017 року позивач звернувся до міського голови м. Черкаси про усунення порушень умов колективного договору та здійснення виплати 10 окладів, які не були виплачені при звільненні.

Відповідно до листа міського голови м. Черкаси від 24.05.2017 року позивачу повідомлено, що підстави для виплати не вбачаються, оскільки внаслідок зміни у законодавстві з 01.04.2014 року норма про виплату 10 окладів при припинення служби в органах місцевого самоврядування виключена, також наданий лист Міністерства соціальної політики України від 15.12.2016 року з даного питання.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 15.12.2016 року № 1675/0/101-16/28 повідомлено, що Джерелом формування фонду оплати праці зазначених працівників є відповідний бюджет.

При укладанні колективного договору в частині визначення умов оплати праці працівників установ, закладів та організацій, що фінансуються з бюджету, необхідно керуватись чинним законодавством, отже розміри посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги, інших виплат встановлюються в колдоговорі в межах та на підставах, передбачених законодавством.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту звернень позивача, вони стосувались усунення порушень умов колективного договору шляхом неповного розрахунку при звільненні позивача з посади органу місцевого самоврядування, однак по суті поставленого питання вказане звернення розглянуте не було, зокрема не надана відповідь щодо підтвердження чи спростування роботодавцем факту порушення колективного договору, а тому у спірних правовідносинах відповідач-2 діяв не в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, що ним не було доведено як суб'єкт владних повноважень, відповідно до частини другої статті 71 КАС України, тому позов підлягає до задоволенню в частині зобов'язання відповідача -2 розглянути заяву позивача про усунення порушення колективного договору.

В іншій частині позов не підлягає до задоволення, оскільки вирішення питання розрахунку при звільненні належить до виключної компетенції роботодавця та не належить до компетенції адміністративного суду, а відтак суд не повноважний перебирати функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013р. №21-87а13, а згідно з статтею 244-2 КАС України суд зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Разом з тим, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до частини 2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищеописане, суд дійшов висновку, що належним захистом порушеного права позивача є зобов'язання відповідача розглянути заяву позивача, оскільки саме по собі підтвердження бездіяльності у розгляді вказаної заяви не відновлює порушеного права позивача на прийняття суб'єктом владних повноважень вмотивованого рішення.

В частині вимог до Черкаської міської ради позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки до вказаного органу позивач не звертався з заявами про усунення порушень колективного договору, які були адресовані міському голові м. Черкаси, дії якого позивач не оскаржує.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 69-72, 86, 94 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити частково.

Зобов'язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 про усунення порушень умов колективного договору шляхом здійснення виплати десяти місячних посадових окладів.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий: