Справа № 804/1207/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2016 р. Справа № 804/1207/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Бузякова М.Р.,
представника позивача: ОСОБА_1.,
представника відповідача: Атрошенко В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги про сплату боргу,-
В обґрунтування означених позовних вимог зазначалося, що відповідач за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки позивача дійшов помилкового висновку про порушення останнім приписів податкового законодавства та про заниження ним внаслідок цього податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, оскільки позивачем правомірно формувалися витрати за 2014 рік, що враховуються при визначені об'єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб, які у повному обсязі становили 400981,37грн. з відповідним відображенням у Книзі обліку доходів та витрат за 2014 рік, при цьому у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік позивачем було задекларовано лише витрати у розмірі 294072,61грн. Проте, контролюючий орган, роблячи висновок про заниження ФОП ОСОБА_3 оподатковуваного доходу за 2014 рік, не врахував заниження позивачем валових витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб, при декларуванні у складі декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік на суму 106908,76грн., яка фактично перекриває та нівелює занижений дохід, тому і донарахування з податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску не повинні були здійснюватися.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю його задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) перебуває на податковому обліку в Нікопольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - Нікопольська ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області) як платник податків та зборів.
З матеріалів справи слідує, що на підставі наказу Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки від 08.07.2015р. №386, наказу про внесення змін від 16.07.2015 року №414 та плану-графіку проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на ІІІ квартал 2015 року, згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, ст.77 Податкового Кодексу України Нікопольською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р., дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.
За результатами означеної перевірки складено акт №954/04-07-1701-НОМЕР_1 від 31.08.2015р., яким зафіксовано встановлені перевіркою порушення ФОП ОСОБА_3 наступних законодавчих вимог:
2. п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, в результаті чого підлягає донарахуванню податок на додану вартість в загальній сумі 1682,50грн. (за березень 2014 року);
4. п.10 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів рахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині не збереження контрольних стрічок за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.;
5. п.44.1, п.44.3, п.44.5, п.44.6 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України - на дату підписання акту на перевірку не надано первинні документи (накладні, рахунки, товарно-транспортні накладні, документи, що відображені у книзі обліку доходів та витрат від підприємницької діяльності, які відповідно придбані у період до 01.01.2014р. та віднесені до витрат у період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. та контрольні стрічки за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.
Не погодившись з висновками, викладеними в акті перевірки №954/04-07-1701-НОМЕР_1 від 31.08.2015р., ФОП ОСОБА_3 подав на вказаний акт письмові заперечення від 10.09.2015р. з додатками, в яких просив контролюючий орган переглянути зроблені висновки.
У зв'язку із наданими позивачем письмовими запереченнями та додатковими первинними документами щодо питань, які підлягали перевірці, в період з 16.09.2015р. по 22.09.2015р. на підставі наказу Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 15.09.2015р. №650, згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78, п.86.7 ст.86 Податкового Кодексу України Нікопольською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р., обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.
За результатами означеної перевірки складено акт №1243/04-07-17-01-НОМЕР_1 від 29.09.2015р., яким зафіксовано встановлені перевіркою порушення ФОП ОСОБА_3 наступних законодавчих вимог:
1. п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого підлягає донарахуванню податок на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2014 рік в загальній сумі 3509,65грн.;
2. абз.2 п.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого підлягає донарахуванню єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2014 рік в загальній сумі 8119,03 грн.
4. п.2.6. ст.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. №637, через те, що ФОП ОСОБА_3 не оприбутковано готівкових коштів на загальну суму 171,00грн., а саме: за 12.05.2014р. на суму 49,00грн., 15.08.2014р. на суму 51,50грн., 04.03.2014р. на суму 70,50грн.;
- визначених порушень частині незбереження контрольних стрічок за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.;
- та відсутності порушень п.44.1, п.44.3, п.44.5, п.44.6 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України в частині ненадання до перевірки документів.
На підставі акта перевірки №954/04-07-1701-НОМЕР_1 від 31.08.2015р., з урахуванням висновків акта №1243/04-07-17-01-НОМЕР_1 від 29.09.2015р., Нікопольською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області винесено:
Не погодившись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, рішенням про застосування штрафних санкцій та вимогою про сплату боргу з єдиного внеску, ФОП ОСОБА_3 оскаржив їх в адміністративному порядку.
Вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправними та скасування означеного вище податкового повідомлення-рішення, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування фінансових санкцій, суд зважає на наступне.
Відповідно до п.п.14.1.27 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
При цьому п.п.14.1.56 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.
Оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, врегульовано ст.177 Податкового кодексу України.
За змістом приписів п.177.1 ст.177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.
Згідно з п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Пунктом 177.3 статті 177 Податкового кодексу України передбачено, що для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).
Відповідно до п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.
Отже, наведеною нормою встановлено, що витрати фізичної особи-підприємця для цілей оподаткування податком на доходи фізичних осіб формуються у тому ж порядку, як і у платників податку на прибуток.
Пунктом 138.1 статті 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.
Відповідно до п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності, зокрема, включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.
Пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Згідно з п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, та її пов'язаність із господарською діяльністю останнього.
Доказів зворотного позивачем надано не було.
Більш того, в ході судового розгляду справи представником позивача фактично визнано факт не віднесення ФОП ОСОБА_3 до загального оподатковуваного доходу за 2014 рік суми у розмірі 8412,50грн., отриманої від АТ «Джей Інтернешнл Компані Україна», тобто позивач погодився з тим, що ним дійсно допущено порушення приписів п.177.1, п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України.
Так, у періоді, що перевірявся, ФОП ОСОБА_3 отримував доходи від роздрібної торгівлі з використанням у своїй діяльності реєстраторів розрахункових операцій.
При цьому ФОП ОСОБА_3 до перевірки надано Книги обліку розрахункових операцій з надрукованими денними звітами (Z-звіт), які містять інформацію лише про щоденні сумарні дані розрахункових операцій. Водночас, надані до перевірки Z-звіти не містять інформацію про асортимент (назву, артикули), кількість товарів, придбаних покупцями (кінцевими споживачами), що, в свою чергу, не надає можливості встановити що саме за товарно-матеріальні цінності були реалізовані згідно з цими Z-звітами позивачем та чи пов'язані вони з його господарською діяльністю і отриманим в ході її здійснення доходом, а також яку суму витрат поніс ФОП ОСОБА_3 задля отримання такого доходу.
Так, статтею 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР), визначено, що контрольна стрічка - це копії розрахункових документів, послідовно сформованих реєстратором розрахункових операцій, що надруковані або створені в електронній формі таким реєстратором, а також копії фіскальних звітних чеків у разі створення контрольної стрічки в електронній формі.
Відповідно до п.10 ст.3 Закону №265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані друкувати або створювати в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років.
Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пунктом 44.3 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Як зазначалося вище, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II Податкового кодексу України (п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України), при цьому не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 цього Кодексу).
Відсутність у повному обсязі контрольних стрічок та ідентичних їм документів (копій фіскальних звітних чеків, звітів з реалізації в розрізі артикулів тощо) не дає змоги встановити від реалізації якої саме продукції (товару) отримано дохід і, як наслідок, суму витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням цього доходу.
При цьому в ході судового розгляду справи позивачем не надано витребуваних судом фіскальних звітних чеків та контрольних стрічок на спростування вищевикладених висновків.
Таким чином, доводи контролюючого органу про порушення ФОП ОСОБА_3 вимог п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом.
Так, пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі, ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно з п.11 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», позивач як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
При цьому п.3 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний або неповний звітній період, за який донараховано таку суму, але не більше як 50 відсотків донарахованого єдиного внеску.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваних податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, а, отже, про відмову у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.
Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати, понесені позивачем, у вигляді сплати судового збору, відповідно до ст.94 КАС України, не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги про сплату боргу - відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова