Справа № 825/143/16
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року Чернігів Справа № 825/143/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Клопот С.Л.

за участю секретаря Роговець М.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Матвієнко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування Публічного акціонерного товариства ''Дельта Банк'' Кадирова Владислава Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування Публічного акціонерного товариства ''Дельта Банк'' Кадирова Владислава Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та просить: зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про ОСОБА_1, як вкладника ПАТ "Дельта Банк", якому необхідно здійснити виплату відшкодування за вкладом в сумі 5009,46 доларів США за курсом НБУ в гривні за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на думку позивача, відповідач безпідставно та протиправно визнав нікчемним договір вкладу (депозиту) №0002-24510-200215 від 20.02.2015, який було укладено між позивачем та ПАТ «Дельта банк».

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які приєднанні до матеріалів справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

20.02.15 між позивачкою та ПАТ «Дельта банк» було укладено Договір №0002-24510-200215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США. Сума вкладу складала 5000 доларів США. Відсоткова ставка - 5,5% річних. Строк повернення - 21.05.15.

На підставі постанови Правління Національного банку України від /2.03.2015 № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 за № 51 Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві Дельта Банк, згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ Дельта Банк.

23.09.15 позивачка отримала від працівника банку повідомлення про нікчемність правочину тобто її депозитного договору.

Вважаючи безпідставними висновки про нікчемність договору, 13.10.15 позивачка звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зі зверненням про включення мене до переліку вкладників та Загального реєстру вкладників які мають право на відшкодування коштів по вкладам в ПАТ «Дельта банк».

11.11.15 Фонд надав позивачці відповідь, з якої вбачається, що він не вніс її до переліку вкладників.

02.10.2015 постановою Національного банку України № 664 відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ Дельта Банк з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно (рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 від 02.10.2015).

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною першою статті З Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами:

1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду;

2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V Закону;

3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних;

3-1) призначає працівників, до повноважень яких належить проведення моніторингу стану дотримання банком вимог порядку формування та ведення баз даних про вкладників, проведення банком банківських операцій, у тому числі збір інформації та копій документів, необхідних для підготовки проекту плану врегулювання, забезпечення проведення оцінки активів банку в порядку, встановленому Фондом (у тому числі заборгованості за кредитами перед банком, наявності та вартості забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами, заборгованості за цінними паперами, що є у власності банку, вимог банку до клієнта за списаною безнадійною заборгованістю та наявності і вартості забезпечення виконання зобов'язань за такою заборгованістю тощо);

4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів;

6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду;

7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб;

8) встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

У повідомленні від 23.09.2015 № 8821/1672 не зазначені обставини, які стали підставою для висновку про нікчемність правочину, договору банківського вкладу (депозиту)

З представленої суду копії Протоколу засіданні Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» від 15 вересня 2015 року, вбачається, що предметом дослідження були всі договори укладені між банком та фізичними особами після 16.01.2015.

Текст цього протоколу взагалі не містить оцінки договору від 20.02.15 №0002-24510-200215 та не вказує на наявність ознак його нікчемності.

Зазначений договір є правочином, який спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків між АТ «Дельта Банк» та позивачем і його умови, з боку позивача були виконані.

Окрім того, суду не представлено жодних доказів того, що у відносинах між позивачкою та АТ «Дельта Банк», при укладенні договору від 20.02.15 №0002-24510-200215, були наявні інші, не вказані в його тексті цілі та задачі, які б свідчили про наявність підстав вважати його нікчемним.

Відповідно вважати правочин (депозитний договір) укладений між позивачем та банком нікчемним підстав нема, оскільки він був укладений до винесення Правлінням Національного банку України постанови № 150 від 02.03.2015 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», тобто позивач, на момент укладення договору про неплатоспроможність банку не був обізнаний, а договір вкладу укладений позивачем з банком за формою є стандартним, який пропонувався до укладення невизначеному колу осіб, умови розміщення такого вкладу були публічно оголошені.

Таким чином, на момент укладення договору вкладу між позивачем та банком, банк не було визнано неплатоспроможним, позивачем дотримано вимоги цивільного законодавства щодо можливості перерахування на вкладний рахунок коштів від інших осіб, та договором така можливість не була заборонена, тобто дії позивача були вчинені в межах норм та правил, встановлених законодавством та договором.

За таких підстав Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язана внести позивачку до переліку осіб, що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про позивача, як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за вкладом.

Згідно умов договору позивач вніс на депозит суму, що дорівнювала 5000 доларів США, тобто розмір вкладу, право на відшкодування якого має позивач, дорівнює саме цій сумі.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, зобов'язавши Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про ОСОБА_1, як вкладника ПАТ "Дельта Банк", якому необхідно здійснити виплату відшкодування за вкладом в сумі 5000 доларів США за курсом НБУ в гривні за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст., ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів пізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про ОСОБА_1, як вкладника ПАТ "Дельта Банк", якому необхідно здійснити виплату відшкодування за вкладом в сумі 5000,00 дол. США за курсом НБУ в гривні за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.Л. Клопот