Справа № 810/1030/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1030/17 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Г.Ю.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ревне» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Ревне» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Ревне» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за вересень 2015 року по листопад 2016 року в розмірі 12 747,64 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, вважаючи, що судом неповно з'ясовано обставини цієї справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Ревне» перебуває на обліку в Бориспільському ОУПФУ Київської області.

Позивачем було нараховано ТОВ «Ревне» до сплати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодування відповідачем за період з вересня 2015 року по листопад 2016 року в загальному розмірі 12747,64 грн.

Вважаючи неправомірною несплату відповідачем зазначеної заборгованості, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем суми заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій правильно нараховані, підтверджуються матеріалами справи та сплачені відповідачем у добровільному порядку, а тому підлягають стягненню з нього.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законами України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР), Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 (далі Інструкція № 21-1).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, яка покриває витрати на виплату та доставку пенсій. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності Закону № 1058-ІV та встановлений Інструкцією № 21-1.

Відповідно до п.п. 6.1, 6.4, 6.8 Інструкції № 21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV.

Розмір відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 «Прикінцевих положень» Закону № 1058-ІV, які надсилаються підприємствам, що є підставою для відшкодування коштів Пенсійному фонду України.

Пенсійний фонд щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які надсилає підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій, визначає розмір сум до відшкодування на поточний рік.

Підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Статтею 13 Закону 1788-ХІІ визначено перелік осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з п. 1 ст. 1 та п. 1 ст. 2 Закону № 400/97-ВР для суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об'єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, законодавством регламентовано зобов'язання суб'єктів господарювання здійснювати відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій їх колишнім працівникам, які були зайняті на роботах за Списком № 1, 2 у порядку, визначеному Інструкцією № 21-1.

Разом з тим, слід враховувати, що обов'язок суб'єктів господарювання з відшкодування зазначених витрат обмежується періодом стажу, набутого особою саме на відповідному підприємстві.

Крім того, у сукупності із зазначеними обставинами правовою підставою для стягнення в судовому порядку із суб'єкта господарювання заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій є невиконання ним своїх обов'язків зі сплати зазначених платежів, нарахованих в отриманих повідомленнях про розрахунок в порядку п. 6.4 Інструкції № 21-1.

Виходячи з цього, колегія суддів встановила, що офіційним місцезнаходженням ТОВ «Ревне», відповідно до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є Київська обл., Бориспільський район, с. Ревне, вул. Леніна, 8 /Т.1 а.с.61/.

Водночас, у ч. 1 ст. 7, п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

В Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: місцезнаходження юридичної особи.

Тобто, саме вищезазначена адреса є офіційним місцезнаходження відповідача і саме на неї позивач зобов'язаний направляти відповідні повідомлення про розрахунок відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, що підлягає сплаті ТОВ «Ревне».

Однак, як вбачається з матеріалів справи і не заперечується сторонами, розрахунки сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсії ОСОБА_2 за вересень 2015 року по листопад 2016 року в розмірі 12 747,64 грн. були надіслані позивачем за адресою: Київська обл., Бориспільський район, с. Ревне, вул. Бориспільська, 7, тобто за іншою адресою, ніж офіційне місцезнаходження ТОВ «Ревне», що виключає достатні та необхідні правові підстави вважати, що відповідач був належним чином та у строки, визначені законодавством, повідомлений про нарахування йому спірної заборгованості та, відповідно, що в нього виник обов'язок з її сплати.

При цьому, доводи позивача про те, що зазначені розрахунки було отримано відповідачем згідно зі зворотнім повідомленням /Т.1 а.с.79/, колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки у такому повідомленні не зазначено, що особа, яка їх отримала є працівником та/або уповноваженим представником ТОВ «Ревне» і позивачем не доведено зворотного.

Посилання позивача на те, що адресу, за якою ним здійснено направлення розрахунку, взято із загального довідника організацій, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки, як було встановлено вище, єдиною офіційною адресою місцезнаходження юридичної особи є та, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, доступ до якого є відкритим, а отже, позивач мав реальну можливість перевірити відомості про адресу місцезнаходження відповідача і належним чином виконати покладений на нього обов'язок з направлення останньому відповідного розрахунку.

Водночас, колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а тому судом не можуть бути враховані будь-які припущення і визнаються лише факти, що встановлені у порядку, визначеному законодавством, тобто в даному випадку - не здійснення позивачем направлення розрахунків за адресою офіційного місцезнаходження відповідача.

Приходячи до такого висновку апеляційний суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

Крім того, позивачем не виконано належним чином ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2017 року про витребування доказів та не надано суду належних і допустимих у розумінні ст. 70 КАС України доказів, які б безумовно підтверджували, що весь пільговий стаж, на підставі якого ОСОБА_2 була призначена пенсія, вказана особа набула саме в ТОВ «Ревне» або на підприємствах, правонаступником якого воно є. Так, зокрема позивачем не було надано суду відповідного рішення про призначення пенсії такій особі із розрахунком саме пільгового стажу, за яким їй призначена пенсія.

Водночас, посилання позивача на довідку від 04.02.2010 р. вих. № 5, видану ТОВ «Ревне» ОСОБА_2 /Т.1 а.с.73/, є необґрунтованими, оскільки такою довідкою не підтверджується факт призначення зазначеній особі пенсії лише на підставі вказаного в ній пільгового стажу, навіть за відсутності певних відомостей в її трудовій книжці, оскільки чинним законодавством регламентовано можливість підтвердження особою набутого нею стажу й іншими документами при відсутності відповідних записів у трудовій книжці.

Враховуючи вищевстановлені обставини та докази у їх сукупності, відповідно дог вимог ст. 86 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для задоволення даного адміністративного позову і заявлені позовні вимоги є передчасними через порушення законодавчо визначеної процедури, що не було встановлено судом першої інстанції та призвело до порушення ним норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1, 4 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Ревне» підлягає задоволенню, постанова Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року - скасуванню, адміністративний позов - залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС -України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ревне» - задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Ревне» про стягнення заборгованості - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 19 липня 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Кобаль М.І.