Справа № 826/6672/15
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6672/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

19 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Лисенко І.Д., представника відповідача-2 Шевчука С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Відповідач-2 в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача-2, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між позивачем (Вкладник) та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (Банк) укладено договір банківського вкладу «НВУ «Квартальний» №852648/2014 від 08.10.2014, згідно умов якого Вкладником розміщується в Банку строковий вклад (сума початкового вкладу 14 000,00 дол. США 00 центів) на умовах депозитного продукту «НВУ» в доларах США на строк 13 місяців з щомісячною виплатою процентів (стандартна ставка за вкладом становить 12,2% річних); для обліку вкладу Банк відкриває на ім'я Вкладника вкладний рахунок НОМЕР_2, код банку 380537; банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» НОМЕР_3, код банку 380537.

На підтвердження внесення коштів на рахунок, згідно вказаного вище Договору №852648/2014 від 08.10.2014, позивачем надана до суду квитанція з відміткою банку №342501 від 08.10.2014 на загальну суму 14 000 дол. США.

Постановою Правління Національного банку України від 20.11.2014 №733 ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.11.2014 №123, розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

На підставі викладеного вище, ОСОБА_4 звернувся до Уповноваженої особи із заявою про включення до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Вказана заява отримана представником відповідача-2 03.04.2015, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно наявного у матеріалах справи копії листа Уповноваженої особи від 03.05.2015 за вих. №20-10506, ОСОБА_4 повідомлено, що використання коштів, які знаходяться на рахунках останнього, обмежено, оскільки існують підстави вважати, що ОСОБА_4 були проведені операції, результатом яких стало збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. щодо влючення ОСОБА_4 (адреса реєстрації АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_4, виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 15.05.1999 року) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною йому сумою відшкодування в розмірі, визначеному згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на підставі договору банківського вкладу «НВУ «Квартальний» №852648/2014 від 08.10.2014;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну М.А. включити ОСОБА_4 (адреса реєстрації АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_4, виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 15.05.1999) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною йому сумою відшкодування в розмірі, визначеному згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на підставі договору банківського вкладу «НВУ «Квартальний» №852648/2014 від 08.10.2014, з подальшою передачею цього переліку до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в порядку, визначено чинним законодавством;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити в загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_4 (адреса реєстрації АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_4, виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 15.05.1999) щодо відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною йому сумою відшкодування в розмірі, визначеному згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на підставі договору банківського вкладу «НВУ «Квартальний» №852648/2014 від 08.10.2014;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який повинен містити відомості про ОСОБА_4 (адреса реєстрації АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_4, виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 15.05.1999 року) щодо відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною йому сумою відшкодування в розмірі, визначеному згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на підставі договору банківського вкладу «НВУ «Квартальний» №852648/2014 від 08.10.2014;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити дії щодо виплати грошових коштів ОСОБА_4 (адреса реєстрації АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_4, виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 15.05.1999) у розмірі, визначеному згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на підставі договору банківського вкладу «НВУ «Квартальний» №852648/2014 від 08.10.2014;

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що за обставин відсутності у відповідача-2 посилань на передбачені законом підстави визнання вказаного вище правочину нікчемним, такі твердження суб'єкта владних повноважень є необґрунтованими. При цьому, суд вказав, що позовна вимога щодо зобов'язання Фонду включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду є передчасною.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

За ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 4452-VI вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Частинами 1-3, 5-6 ст. 27 Закону № 4452-VI закріплено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Пунктами 2, 4, 6 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (далі - Положення № 14), Фонд складає на підставі Переліку Загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

На підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

З огляду на викладені вище положення, апеляційний суд дійшов висновку, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями на формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (з урахуванням положень частини другої статті 26 Закону № 4452-VI).

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 37 Закону № 4452-VI закріплено, що Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів, а також звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку

Частинами 2, 3 статті 38 Закону № 4452-VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Вкладником, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI, є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Таким чином, передбачені Законом № 4452-VI гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку (у розумінні статті 2 Закону № 4452-VI). Такий статус передбачає, з-поміж іншого, наявність у банку вкладу, залученого, зокрема, на умовах договору банківського рахунку або договору банківського вкладу (депозиту).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1058 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно ч. 1 ст. 1062 ЦК на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

За змістом пункту 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 (далі - Інструкція) банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки.

Вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей, що передаються клієнтом в управління на встановлений строк або без зазначення такого строку під визначений процент (дохід) і підлягають поверненню клієнту відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до пункту 10.1 Інструкції якщо фізична особа не має рахунків у цьому банку, то відкриття вкладного (депозитного) рахунку здійснюється в такому порядку: фізична особа має пред'явити паспорт або інший документ, що посвідчує особу <…> між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок; <…>.

Відповідно до абз. 2 п. 10.12 Інструкції на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть зараховуватися кошти, які надійшли на ім'я власника рахунку від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. У цьому разі вважається, що власник рахунку погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про свій вкладний (депозитний) рахунок.

Відповідно до пунктів 1.5, 1.6 Інструкції умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції.

Порядок проведення операцій за рахунками клієнтів, відкритих у національній та іноземних валютах, регулюється законодавством України, у тому числі нормативно-правовими актами Національного банку. Операції за рахунками здійснюються за допомогою платіжних інструментів за формами, установленими банківськими правилами (нормативно-правовими актами Національного банку, внутрішніми положеннями банку тощо).

Судячи зі змісту наведених вище положень ЦК та Інструкції при відкритті депозитного рахунку за договором банківського вкладу кошти на такий вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи (вкладника) можуть зараховуються від цієї особи (у будь-який спосіб: готівкою через касу банку або ж шляхом безготівкового перерахунку, але з власного банківського рахунку такої особи) або від іншої особи (якщо договором банківського вкладу прямо не встановлено на це заборону).

У справі що розглядається, встановлено, між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» укладено договір банківського вкладу «НВУ «Квартальний» №852648/2014 від 08.10.2014.

В подальшому, через касу банку позивачем внесено на вкладний рахунок 14 000 дол. США, що підтверджується квитанцією з відміткою банку №342501 від 08.10.2014 на загальну суму 14 000 дол. США. Зазначена операція повною мірою відповідає вимогам ЦК та Інструкції, оскільки кошти внесено самостійно позивачем через касу банку.

Проте, як було встановлено судом першої інстанції, позивача не включено до Переліку вкладників.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне звернути увагу на те, що Уповноважена особа Фонду, дійсно, наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, та застосування за результатами такої перевірки певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що уповноваженою особою Фонду приймалося рішення щодо нікчемності спірного правочину на підставі ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI. Позивач не повідомлявся про нікчемність правочинів та у зв'язку з чим його не включено до списку на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду. Матеріали справи не містять доказів того, що у період дії тимчасової адміністрації уповноваженою особою Фонду було ідентифіковано правочини, вчинені позивачем з банком як такі, що є нікчемними.

При цьому, в матеріалах справи наявний лист відповідача-2 від 03.05.2015 №20-10506, з якого вбачається, що використання коштів, які знаходяться на рахунках позивача обмежено, оскільки є підстави вважати, що позивачем були здійснені операції, результатом яких стало збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом.

Апеляційний суд не заперечує право уповноваженої особи Фонду у передбачених законом випадках обмежувати здійснення банком певних операцій. Проте, слід відмітити, що у даній справі розглядається питання внесення позивача до переліку вкладників з метою отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду, а не здійснення банком операцій по вкладу позивача.

У даному випадку, на думку колегії суддів, обмеження здійснення операцій за вкладним рахунком позивача не впливає на обов'язок відповідача внести позивача до переліку вкладників банку, оскільки правочини, вчинені позивачем з банком не було віднесено до таких, що є нікчемними та не визнано судом такими, що є недійсними.

При цьому, у запереченнях на позовну заяву та в апеляційній скарзі відповідач-2 стверджує, що договір вкладу, укладений між позивачем та банком порушує вимоги постанови Правління Національного банку України від 03.10.2014 № 631/БТ, якою ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було віднесено до категорії проблемних та заборонено банку допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом.

Враховуючи, що рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних є банківською таємницею, колегія суддів апеляційного суду ставить під сумнів, що про існування такого рішення Національного банку України та про його зміст було відомо позивачу та/або працівникам банку, які укладали договір вкладу від імені банку. Доказів протилежному відповідач-2 не надав.

Доводи про наявність позивача чи третіх осіб умислу на неправомірні, на думку відповідачів, дії, без підтвердження у встановленому законом порядку цього протиправного умислу та інших можливих обставин вчинення певними особами відповідних злочинних дій, є виключно припущенням, яке не підтверджуються належними доказами.

При цьому, у судовому засіданні апеляційного суду 19.07.2017 представник відповідача-2 зазначив про те, що гарантована сума відшкодування вкладу позивача у грн була йому виплачена.

Однак, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що на момент звернення до адміністративного суду та станом на день винесення судом першої інстанції оскаржуваного рішення дії, які є предметом розгляду даної справи, відповідачем-2 вчинені не були, гарантовані кошти вкладу позивачем отримано не було. Тому, підстав вважати, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушив норми законодавства чи неповно встановив обставини справи - відсутні. При цьому, слід відмітити, що норми Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) не передбачають порядку реагування суду апеляційної інстанції на добровільне виконання відповідачем позовних вимог.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновок відповідача-2 про нікчемність спірних правочинів є виключно припущенням, що не доведено належними засобами доказування, а тому застосування наслідків їх нікчемності та не включення позивача до реєстру владників, які мають право на відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду є протиправним.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав на часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та/або процесуального права, допущено неповне з'ясування або надано невірну оцінку обставинам які впливають на правильність вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2015 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції в порядку та строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст рішення виготовлений 21.07.2017.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Земляна Г.В.