Справа № 813/1587/16
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року м. Київ К/800/13144/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В., Мойсюка М.І. (доповідач), Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області про зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року, -

у с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області (далі - ГУ ДМС) в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив: визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 10 травня 2016 року № 100 про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (далі - спірний наказ); зобов'язати ГУ ДМС повторно розглянути його заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що спірний наказ не ґрунтується на вимогах закону і порушує його права, а тому ОСОБА_4 просив про задоволення позову.

Оскаржуваною ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року, позовну заяву залишено без розгляду.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення скасувати, а справу направити для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи колегія суддів, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку про задоволення скарги з таких підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Проте, до такого висновку суди дійшли в порушення норм процесуального права, з огляду на наступне.

У відповідності зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалами судді Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року відкрито провадження у цій справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 6 грудня 2016 року о 10 годині 30 хвилин.

Згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення позивач повідомлений про дату, час і місце судового засідання 30 листопада 2016 року.

У призначений судом час розгляду справи 6 грудня 2016 року о 10 годині 30 хвилин позивач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, із відповідними заявами і клопотаннями не звертався.

Враховуючи наведені обставини, розгляд справи відкладено у зв'язку з неявкою позивача у судове засідання і визнано явку останнього обов'язковою.

Наступне судове засідання призначено на 19 грудня 2016 року о 12 годині 30 хвилин.

Разом з тим, у встановлені судом дату і час розгляду даної справи позивач не з'явився у судове засідання, а розгляд справи в подальшому неодноразово відкладався на 16 і 31 січня 2017 року.

При цьому, 22 грудня 2016 року на адресу суду надійшли заяви позивача про розгляд справи за його відсутності, а також про зміну місця свого проживання.

Також, варто зазначити, що про дату, час і місце розгляду справи, який було призначено у відкритому судовому засіданні на 19 грудня 2016 року, 16 і 31 січня 2017 року позивач належним чином повідомлений не був, оскільки станом на вищевказані дати повідомлення про одержання повістки не були повернуті до адміністративного суду першої інстанції.

Так, у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічне правило передбачене і у частині 3 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, за приписами якої у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Тобто, обов'язковою умовою, за якої настають правові наслідки, передбачені вищевказаними процесуальними нормами права є належне повідомлення цієї особи про дату, час і місце судового розгляду.

Питання щодо вручення повістки в адміністративній справі врегульовано статтею 35 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якої повістка вручається під розписку. Повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за три дні до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді. Повістка у справах, для яких встановлено скорочені строки розгляду, має бути вручена у строк, достатній для прибуття до суду. Розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, згідно з положеннями наведених норм процесуального права особа, яка бере участь у справі вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, якщо станом на день розгляду справи до суду повернулась відповідна розписка з відміткою про вручення повістки (особисто адресату, або особам, вказаним у статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, відмову адресата її одержати тощо) або поштове відправлення із повісткою, яке не вручена адресату з незалежних від суду причин.

У даному випадку, станом на 19 грудня 2016 року, 16 і 31 січня 2017 року до суду першої інстанції не були повернуті відповідні розписки з відміткою про вручення повістки або поштові відправлення які не вручені адресату з незалежних від суду причин, а тому відсутні підстави вважати, що настали усі необхідні умови для застосування процесуальних наслідків, передбачених стаття ми 128 і 155 Кодексу адміністративного судочинства України.

Більше того, суд першої інстанції визнав явку позивача обов'язковою, що є безумовною підставою для відкладення розгляду справи відповідно до пункту 4 частини 1 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

За наведених обставин у суду першої інстанції не було підстав для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_4, що також залишилось поза увагою апеляційного суду.

Таким чином, оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам процесуального законодавства щодо законності та обґрунтованості, а відтак підлягають скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду.

За правилами частини 1 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року скасувати, а справу направити для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає.

Судді: М.І. Мойсюк

С.В. Головчук

Ю.К. Черпак