Справа № 679/97/17
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 679/97/17

Головуючий у 1-й інстанції: Сопронюк О.В.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

12 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області про визнання протиправними та скасування рішення, зарахування періодів роботи до пільгового стажу та призначення пенсії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин від 26.01.2017 року №560/03 про відмову в зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу за Списком №2 з 19.07.1979 року по 22.01.1980 року, з 16.06.1982 року по 27.04.1989 року, з 10.05.1989 року по 20.11.1989 року, зобов'язати відповідача зарахувати зазначені періоди роботи, а також період строкової військової служби з 07.05.1980 року по 17.05.1982 року, період навчання з 01.09.1977 року по 15.07.1979 року - 06 місяців 04 дні до пільгового стажу за Списком №2 та призначити пенсію з моменту звернення до управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області, а саме: з 04.01.2017 року.

Відповідно до постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19.10.2012 року вказаний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, Відповідно до паспорта громадянина України, позивач народився 11.11.1961 року.

Згідно атестата № 667 від 15.07.1979 року, трудової книжки, військового квитка серії НК № №4151294 від 07.05.1980 року, архівних довідок архівного відділу виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 14 від 11.02.2016 року, №156 від 15.12.2016 року, департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради №3251-Т-11.1-21 від 21.12.2016 року, позивач з 01.09.1977 року по 15.07.1979 року навчався в міському професійно-технічному училищі №3 смт.Базалія, де отримав спеціальність електрогазозварник; з 19.07.1979 року по 22.01.1980 року працював на посаді електрозварника в Одеському дослідно-експеремантальному заводі тресту «Укрелеватормельмонтаж»; з 07.05.1980 року по 17.05.1982 року проходив строкову військову службу в армії; з 16.06.1982 року по 27.04.1989 року працював на посаді електрозварника в Хмельницькому будівельно - монтажному управлінні тресту «Південьенергомонтаж»; з 10.05.1989 року по 20.11.1989 року працював на посаді електрозварника у Виробничо-проектно-бдівельному об'єднанні «Сибелеваторспецстрой».

04.01.2017 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

З рішення управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області №560/03 від 26.01.2017 року вбачається, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 та зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 19.07.1979 року по 22.01.1980 року, з 16.06.1982 року по 27.04.1989 року, з 10.05.1989 року по 20.11.1989 року, оскільки підставою для зарахування цих періодів до пільгового стажу є лише довідки уточнюючі характер робіт, а такі відсутні. Зазначено, що архівні установи не можуть надавати довідки, уточнюючі пільговий характер роботи та робити висновки щодо виконання (невиконання) працівником роботи в певних умовах.

Згідно розрахунку стажу позивача, загальний стаж позивача становить 38 років 6 місяці 20 днів, а зарахований стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 2 - 2 роки 3 місяці 24 дні.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Так, п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 26 років (у період звернення за призначенням пенсії з 01.04.2016 року по 31.03.2017 року), з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

У відповідності до ст.ст.62, 83 вказаного Закону, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пенсії призначаються з дня звернення за ними.

Згідно з п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи, при цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

За змістом Розділу ХХХІІ Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на державну пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року, посада електрозварник, на якій працював позивач у спірні періоди, віднесена до робіт з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2.

В силу п. 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637.

Відтак, наявність уточнюючої довідки для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці не є необхідною, оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачу слід зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 19.07.1979 року по 22.01.1980 року, з 16.06.1982 року по 27.04.1989 року, з 10.05.1989 року по 20.11.1989 року, оскільки його робота у вказані період на посаді, що дає право на пільгову пенсію за Списком № 2, підтверджена записами в трудовій книжці і ці дані додаткових підтверджень не потребують.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач з 01.09.1977 року по 15.07.1979 року навчався в міському професійно-технічному училищі №3 смт.Базалія, де отримав спеціальність електрогазозварник і 19.07.1979 року був прийнятий на роботу на посаду електрозварника в Одеський дослідно-експериментальний завод тресту «Укрелеватормельмонтаж». Тобто, перерва між закінченням навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Тому, позивачу слід зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 вказаний період навчання.

Крім того, п."в" ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Частиною 1 ст.2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов'язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

За військовослужбовцями строкової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, які до призову працювали на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності і господарювання, зберігається при звільненні з військової служби право на працевлаштування їх в тримісячний строк на те ж підприємство, в установу чи організацію або їх правонаступники на посаду, не нижчу за ту, яку вони займали до призову на військову службу.

Зазначені положення застосовуються і до громадян, які проходили строкову військову службу до прийняття зазначених законів України.

Оскільки проходження строкової військової служби за призовом було і є обов'язком громадянина, ухилення від якого тягне за собою відповідальність у встановленому чинним законодавством порядку, то будь-які обмеження трудових прав особи, пов'язані з проходженням такої служби, недопустимі.

Таким чином, беручи до уваги те, що позивач з 07.05.1980 року по 17.05.1982 року проходив строкову військову службу в лавах Радянської армії, а з 16.06.1982 року по 27.04.1989 року працював на посаді електрозварника в Хмельницькому будівельно-монтажному управлінні тресту «Південьенергомонтаж» в шкідливих умовах праці, що передбачає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, то період проходження ним строкової військової служби слід зарахувати до пільгового стажу за Списком №2.

Оскільки, на час звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах йому виповнилося 55 років, стаж його роботи становив більше 38 років, з них більше 12 років 6 місяців за Списком № 2, враховуючи зараховані судом періоди, тому згідно вимог п."б" ст.13, ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», він має право на призначення пенсії за Списком №2 з 04.01.2017 року - з моменту звернення до управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, відсутні підстави для скасування такого рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.