Справа № 821/3480/15-а
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/3480/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Варняка С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, публічне акціонерне товариство "Дельта банк" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що 20 лютого 2015 року між позивачем і публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" було укладено договір банківського вкладу ( депозиту) "Зростаючий" у доларах США № 005-21504-200215. За умовами вказаного договору Банк відкриває Вкладнику вкладний рахунок № НОМЕР_3 і, згідно з п. 1.2. Договору, приймає від вкладника на рахунок грошові кошти в сумі 2000,00 доларів США (Вклад) на строк із моменту зарахування Вкладу на Рахунок по 06 березня 2015 року включно. Відповідно п. 1.4. процентна ставка на суму Вкладу становить 5,5 процентів річних. Нараховані проценти за Вкладом, у відповідності до п. 1.9. Договору, виплачуються Вкладнику одночасно з поверненням суми Вкладу у разі закінчення строку залучення Вкладу, або в день продовження дії цього Договору, а також в інший термін припинення дії цього Договору у випадках, передбачених цим Договором та Правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок № НОМЕР_2.

Згідно з п. 1.10 Вклад виплачується Вкладнику у разі закінчення строку залучення Вкладу, або в інший термін дострокового припинення дії цього Договору у випадках, передбачених цим Договором та Правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів № НОМЕР_2, відкритий на ім'я Вкладника в установі Банку.

Відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у доларах США № 005-21504-200215 від 20 лютого 2015 року, сторони домовилися викласти пункт 1.8. Договору в наступній редакції: "18. Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого у Банку, або шляхом перерахування з поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу банку в день укладання Сторонами цього договору.

У разі, якщо в день укладання Сторонами цього Договору не буде здійснено зарахування/перерахування коштів, що становлять суму Вкладу на Рахунок, цей Договір вважається таким, що не був укладений".

Зарахування коштів підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 46208791 від 20 лютого 2015 року про перерахування на депозитний рахунок позивача 2000,00 доларів США.

Після закінчення строку дії Договору новий договір банківського вкладу між позивачем та Банком не укладався.

При зверненні позивача до банку-агента Фонду АТ "Ощадбанк" за отриманням відшкодуванням коштів у розмірі вкладу, було надано інформацію про її відсутність у списках на виплату.

На адресу позивача надійшло повідомлення/рішення представника АТ "Дельта Банк" від 23 вересня 2015 року № 8821/1677 зі змісту якого вбачається, що Договір банківського вкладу (депозиту) № 005-21504- 200215 від 20 лютого 2015 року віднесений до нікчемних, на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та ст. 216 ЦК України.

Разом з тим, позивачу стало відомо, що за результатами роботи комісії з перевірки договорів (інших правочинів), укладених АТ "Дельта Банк", уповноваженій особі Фонду запропоновано визнати нікчемними правочини (договори) вкладів (депозитів), згідно наданого переліку. Рішенням (наказом) уповноваженої особи Фонду визнано нікчемними правочини (договори), згідно цього переліку. Зазначений перелік, з тому числі, містить відомості про нікчемність Договору, укладеного з позивачем.

На думку позивача, рішення про віднесення Договору банківського вкладу (депозиту) № 005-21504-200215 від 20 лютого 2015 року до нікчемних є протиправним, таким, що порушує право позивача на отримання гарантованої суми вкладу за рахунок Фонду, та суперечить вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання нікчемним Договору банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у доларах США № 005-21504-200215 від 20 лютого 2015 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно вкладника ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- повернути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), понесені нею витрати по сплаті судового збору розмірі 974,40 грн.

Сторони просили розглядати справу у порядку письмового провадження.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не з'явився, надав письмові пояснення, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини.

20 лютого 2015 року між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір № 005-21504-200215 банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у доларах США.

Відповідно до Договору № 005-21504-200215 банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у доларах США від 20.02.2015 р. у АТ "Дельта Банк" було відкрито вкладний ( депозитний) рахунок № НОМЕР_3, на який було зараховано вклад на суму 2000,00 доларів США, з строком дії по 06 березня 2015 року включно.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 до Договору № 005-21504-200215 банківського вкладу (депозиту) "Зростаючий" у доларах США від 20.02.2015 р., укладеної між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1, сторони домовились викласти пункт 1.8 статті 1 Договору в наступній редакції:

"1.8. Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого у Банку, або шляхом перерахування з поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу банку в день укладання Сторонами цього договору.

У разі, якщо в день укладання Сторонами цього Договору не буде здійснено зарахування/перерахування коштів, що становлять суму Вкладу на Рахунок, цей Договір вважається таким, що не був укладений".

Відповідно до наданого позивачем платіжного доручення в іноземній валюті № 46208791 від 20.02.2015 року, кошти на депозитний рахунок було внесено шляхом переказу коштів від ОСОБА_3.

02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України № 150 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк". Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" призначено Кадирова Владислава Володимировича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №71 від 08.04.2015 року тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015 року строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" продовжено по 02 жовтня 2015 року включно.

23.09.2015 року ОСОБА_1 було відправлено повідомлення про нікчемність правочину та повідомлено про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) № 005-21504-200215 від 20.02.2015 року.

Згідно з додатком № 5 до наказу № 813 від 16.09.2015 року на рахунку № НОМЕР_3 по договору № 005-21504-200215, відкритому на ім'я ОСОБА_1, знаходять кошти у сумі 2000,00 доларів США.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування за вкладами встановлені Законом України від 23.02.2012 р. № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI).

Відповідно до ч.1 ст.3, ч.1 ст.4, ч.1 ст.26, ч.ч.1, 2, 4 ст.27 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За змістом ст.12 Закону № 4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч.4 ст.26 Закону № 4452-VI Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

З аналізу викладених норм вбачається, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з урахуванням обставини, передбаченої ч.2 ст.26 Закону № 4452-VI.

Повноваження уповноваженої особи Фонду передбачені ст.37 Закону № 4452-VI.

Згідно з ч.1 та 2 ст.37 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; 2) видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові до виконання працівниками банку; 4) повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 6) звертається до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку (ч.ч.2, 3 ст.37 Закону № 4452-VI).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За нормами ч.5 ст.27 Закону № 4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону (ч.6 ст.27 Закону № 4452-VI).

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. № 14 (далі - Положення № 14), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку повинна забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

У пункті 6 розділу ІІІ Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Згідно пунктів 2, 3 розділу IV Положення № 14, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Із матеріалів справи, а саме повідомлення від 23.09.2015 р. № 8821/1677 вбачається, що ОСОБА_1 як вкладника за договором банківського вкладу не включено до переліку вкладників у зв'язку з визнанням нікчемним договору банківського вкладу від 20.02.2015 р. № 005-21504-200215 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та ст. 216 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України (ч.3 ст.38 Закону № 4452-VІ).

Згідно з ч.4 ст.38 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Відповідно до ч.5 ст.38 Закону № 4452-VI у разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Підставою для віднесення правочину, вчиненого від імені позивача, до категорії нікчемних, Банк вважає те, що на момент укладення договору банківського вкладу від 20.02.2015 р. та перерахування на депозитний рахунок коштів банк у сумі 2000,00 доларів США уже не міг виконати взятих на себе зобов'язань щодо повернення коштів позивачам і, тим більше, щодо виплати відсотків за договорами банківських вкладів, оскільки фінансовий стан банку вже не мав таких можливостей.

Однак відповідачем не надано доказів наявності підстав, які наведені у ст.38 Закону № 4452-VI, для визнання нікчемними правочинів у випадках, які розглядаються.

Так, у ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Разом із тим відповідачем не наведено, а судом не встановлено доказів наявності підстав для визнання нікчемними договорів банківського вкладу.

За таких обставин твердження Уповноваженої особи Фонду щодо нікчемності договорів банківських вкладів є припущенням, яке не доведено належними доказами у встановленому законом порядку.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що фактично наслідки нікчемності договору банківського вкладу № 005-21504-200215 застосовано на підставі наказу "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями" від 16.09.2015 р. № 813.

Як вбачається з виписок руху коштів по рахунках позивача, на підставі цього наказу кошти у сумі 2000,00 доларів США з депозитного рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_3 були повернуті на рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_4.

В подальшому, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб винесено наказ "Про внесення змін до Наказу № 813 від 16.09.2015 року" від 22.09.2015 р. № 836, яким додано до Наказу пункт 1.5 в наступній редакції:

"1.5. Не застосовувати наслідки нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та перелік яких наведено в Додатку № 5 до цього Наказу, кошти на які надійшли від платників, сума залишку на рахунках яких станом на 03.03.2015 р. становила менше 200000 грн., в частині повернення коштів платникам, які перерахували кошти на вклади за такими Договорами.

1.5.1. Анулювати проводки по поверненню коштів з депозитних рахунків, відкритих відповідно до Договорів, або з поточних рахунків, на які відповідно до умов Договорів були перераховані кошти після закінчення строку дії Договорів або дострокового їх розірвання, на рахунки фізичних осіб, які здійснили перерахування коштів на вкладні рахунки, відкриті відповідно до умов Договорів, перелік яких наведено в Додатку № 5 до цього Наказу, згідно до реєстру операцій, наведеному в Додатку № 6 до цього Наказу".

Згідно наданого представником відповідача витягу з Реєстру договорів (додаток № 5 до наказу № 813) серед договорів, до яких не застосовуються наслідки нікчемності договорів, вказаний договір банківського вкладу ОСОБА_1 від 20.02.2015 р. № 005-21504-200215.

Тобто, сам відповідач наказом від 22.09.2015 р. № 836 визнав неправомірним застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу ОСОБА_1 від 20.02.2015 р. № 005-21504-200215 з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

На підставі цього наказу, як вбачається з виписок руху коштів по рахунках, на депозитні рахунки ОСОБА_1 повернуто кошти у сумі 2000,00 доларів США.

Таким чином на депозитному рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_3 рахується сума 2000,00 доларів США.

Між тим, незважаючи на знаходження на вищевказаному депозитному рахунку ОСОБА_1 коштів у сумі 2000,00 доларів США, і не застосування до договорів банківських вкладів наслідків нікчемності, відповідач безпідставно не включив позивача до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів, які знаходяться на їх депозитних рахунках, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, відповідачем не доведено наявність правових підстав стосовно не включення позивача до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду як вкладника відповідно до договору банківського вкладу, а тому така бездіяльність уповноваженої особи Фонду суперечить приписам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та є протиправною.

Позивачем заявлено позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача щодо застосування наслідків нікчемності договорів банківських вкладів, однак, як вже зазначалося вище, Уповноважена особа Фонду з урахуванням наказу від 22.09.2015 р. № 836 не застосувала наслідки нікчемності договорів банківських вкладів від 20.02.2015 р. № 005-21504-200215 , що підтверджується і виписками по особовому рахунку позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають.

Також суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги стосовно скасування рішення відповідача про визнання нікчемними договору банківського вкладу від 20.02.2015 р. № 005-21504-20021.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 є тією особою, яка набула право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому позивач протиправно не був включений до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів.

Таким чином, враховуючи норми ст.11 КАС України, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивачів є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невключення позивача у перелік вкладників, який мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до вищевказаних договорів банківських вкладів.

Оскільки бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є протиправною, то позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно позивачів як вкладників, яким необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є обґрунтованою.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст.8, 9, 11, 71, 122, 158-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо не включення ОСОБА_1 у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) від 20.02.2015 р. № 005-21504-200215.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно вкладника ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Присудити ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 487 ( чотириста вісімдесят сім ) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича.

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Варняк С.О.

кат. 9.4