Справа № 2-а-6159/10
Суддя: Сагайдак І. М.
Дата ухвалення: 2010-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М. при секретарі - Загоруйко О.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Старокостянтинові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу ДАІ з обслуговування Старокостянтинівського району та АТІ про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

16 листопада 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відділу ДАІ з обслуговування Старокостянтинівського району та ATI і просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВХ №192474, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП та накладено штраф в сумі 340 грн., а провадження в справі - закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що 09 вересня 2010 року відносно нього було складено протокол, а 09 листопада 2010 року на його основі винесено постанову, згідно якої на нього накладено штраф в сумі 340 грн. за те, що він порушив вимоги Закону України «Про дорожній рух України», встановивши свій магазин без відповідно дозволу Державтоінспекції.

Вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки погодження ДАІ було дане ще у 2006 році при проектуванні розміщення його МАФ, що підтверджується актом вибору ділянки. Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення від 09 вересня 2010 року не вбачається, яке саме погодження вимагають від нього працівники ДАІ.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Тому відповідно до ст. 128 ч. 4 КАС України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Судом встановлено, що постановою від 09 листопада 2010 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП та накладено штраф в сумі 340 грн. за те, що він у м. Старокостянтинів, по вул. Борлуцького,2/1 встановив МАФ «магазин «Ірина» з порушенням норм та стандартів без погодження з ДАІ.

Судом також встановлено, що рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 26 січня 2006 року №45 п.4 ОСОБА_1 надано дозвіл на підготовку матеріалів попереднього погодження для зміни цільового призначення земельної ділянки із збільшенням її розмірів до 30 кв.м та подальшим оформленням для встановлення стаціонарної МАФ для здійснення підприємницької діяльності по вул. Борлуцького,2/1, боксі. В звязку із цим міським головою була призначена комісія для відведення земельної ділянки для встановлення МАФ, до складу якої ввійшов представник Державтоінспекції ОСОБА_2, який своїм підписом та печаткою погодив акт вибору земельної ділянки для розміщення МАФ. Рішенням 31 сесії Старокостянтинівської міської ради від 15 березня 2006 року №27 п.13 ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 40 кв.м по вул. Борлуцького,2/1 боксі для зміни цільового призначення земельної ділянки площею 24 кв.м із збільшенням її розмірів до 40 кв.м для встановлення стаціонарної МАФ.

Згідно ч.2 ст. 140 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за порушення визначеного законодавством порядку погодження з Державною автомобільною інспекцією: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах, розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та обєктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Зазначена норма є банкетною, оскільки порядок погодження з Державтоінспекцією визначених цією статтею дій, встановлюється законодавством, тобто іншими законами.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення від 09 вересня 2010 року не відповідає вищезазначеним нормативним положенням, оскільки у ньому не зазначено, які саме норми та стандарти порушив ОСОБА_1, якими нормативними актами та яке саме погодження з ДАІ він повинен здійснити.

Так, в протоколі від 09 вересня 2010 року зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 52-1 Закону України «Про дорожній рух України», однак який саме пункт цієї статті, в протоколі не зазначено.

Крім того, норми ст.52-1 вищезазначеного Закону визначають загальні повноваження Державтоінспекції МВС у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху й також є бланкетними, тобто відсилають до інших нормативних актів.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення від 09.09.2010 року не може бути доказом вини ОСОБА_1

Будь-яких інших належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.2 КУпАП, у справі не має.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не були дотримані вимоги ч.2 ст.ЗЗ КУпАП, а саме, не враховано характер правопорушення, ступінь вини, майновий стан, особу правопорушника та обставини, які помякшують відповідальність, тобто постанова винесена упереджено, а інспектором необєктивно досліджені та не враховані всі обставини, які мають значення для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства суд прийшов до висновку, що при винесенні відповідачем постанови про адміністративне правопорушення порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 71, 160,161,162,163 КАС України, ст. 140 ч. 2, 258, 288, 289, 293, 294, 247 КУпАП , суд

постановив:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Постанову серії ВХ № 192474 від 09 листопада 2010 року, якою ОСОБА_1 визнано винним в скоєні правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. визнати незаконною та скасувати, а провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 140 ч.2 КУпАП - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: