Справа № 679/306/17
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 679/306/17

Головуючий у 1-й інстанції: Базарник Б.І.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

11 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 травня 2017 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 з 21.01.2009 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

06.03.2017 року, маючи достатній вік та необхідний страховий стаж відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивачка звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області, правонаступником якого є Славутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, з заявою щодо проведення перерахунку з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

З листа відповідача від 13.03.2017 року за № 1315/03 вбачається, що перерахунок пенсії позивачки з пенсії за вислугу років на пенсію за віком проведено не було, в зв'язку з недоцільністю такого перерахунку, оскільки після проведення перерахунку пенсійна виплата становитиме 2095,21 грн., в той час як розмір пенсійної виплати за вислугу років позивачки становить 2533,38 грн. При цьому обчислення пенсії здійснювалося з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення пенсії за вислугу років, тобто показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2008 рік, що передбачено ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку, що дії управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області щодо обчислення пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2008 рік при вирішенні питання про переведення ОСОБА_2 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком є неправомірними. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон), особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно ч.2 ст.40 Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно ч. 3 ст. 45 Закону, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч. 3 ст. 45 Закону щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись із заявою про перерахунок пенсії, позивачка не просила перерахувати пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Оскільки позивачка не надавала згоди на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, у відповідача не було підстав застосовувати показник середньої заробітної плати за 2008 рік.

Крім того, в ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені ст. 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом. Тому положення ч. 3 ст. 45 Закону в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних відносин не підлягають застосуванню.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що в даному випадку при обчисленні позивачці розміру пенсії за віком відповідач повинен був застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2014 - 2016 роки.

Аналогічні правові позиції висловлені Вищим адміністративним судом України у постановах від 01.12.2013 року у справі № К/800/38624/13, від 02.04.2014 року у справі №К/800/45035/13 та від 16.01.2014 року у справі № К/800/1384/13.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 13 липня 2017 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Білоус О.В.