Справа № 740/4635/16-а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 740/4635/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Пантелієнко В.Г. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

17 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ніжинської міської ради Чернігівської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ніжинської міської ради Чернігівської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення 18 сесії 7 скликання Ніжинської міської ради від 24.11.2016 року в частині надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, як таке, що не відповідає вимогам закону та порушує права позивача.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 червня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання.

Сторони до судового засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що Рішенням Ніжинської міської ради № 31-9/2016 від 30.03.2016 року виділено земельні ділянки з міського земельного фонду орієнтовною загальною площею забудови 115667 кв.м для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка) для учасників АТО, членів їх сімей та інших пільгових категорії. Затверджено погоджені розрахункові схеми розміщення земельних ділянок для індивідуального житлового (садибного) будівництва в АДРЕСА_1 орієнтовною загальною площею забудови 12100 кв.м.

Копією посвідчення підтверджується, що ОСОБА_2 є учасником бойових дій (а.с. 5).

Як вбачається з копії заяви ОСОБА_2 28.08.2015 року він звертався до міського голови та просив виділити йому земельну ділянку по АДРЕСА_1 під забудову.

Рішенням Ніжинської міської ради від 29.12.2015 року позивачу відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1.

26.04.2016 року ОСОБА_2 звернувся до міського голови з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,10 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

19.05.2016 року ОСОБА_3 звернувся до міського голови з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,10 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Як вбачається з повідомлення, що на а.с. 7, ОСОБА_2 01.07.2016 року звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,10 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

05.08.2016 року ОСОБА_2 повідомив Ніжинську міську раду, що враховуючи те, що його заява від 01.07.2016 року не була розглянута протягом місяця він користуючись правом наданим ст. 118 ЗК України замовляє розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу (а.с 7).

07.10.2016 року позивачем подано заяву на ім'я секретаря Ніжинської міської ради в якій повідомлено, що ним виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 до заяви долучено копію проекту землеустрою (а.с 10-12).

В листі від 10.10.2016 року (а.с. 8) відповідач інформує позивача про те, що погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки можливе при наявності дозволу Ніжинської міської ради на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, згідно ст. 50 Закону України «Про землеустрій». При цьому вказано, що на чергову сесію Ніжинської міської ради буде винесено на розгляд проект рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального будівництва по АДРЕСА_1 в м. Ніжині.

Так, правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад, а також передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Пунктом "г" ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Отже, позивач має право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку в місті - не більше 0,10 гектара.

Згідно ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

На засіданні робочої групи з питань обліку та визначення черговості надання земельних ділянок учасникам АТО та членам їх сімей вбачається, що створена відповідно до ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту роботи Ніжинської міської ради, складено протокол № 4 від 13.09.2016 року з якого вбачається, що комісією вирішувалось питання про визначення земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які претендують на одну земельну ділянку по АДРЕСА_1. Комісією проголосовано про надання земельної ділянки по АДРЕСА_1 -ОСОБА_3, а по АДРЕСА_2 - ОСОБА_2

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується доказами наданими позивачем, ОСОБА_2 в установленому законом порядку звернувся до відповідача з заявою 01.07.2016 року в якій просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, але у місячний строк вказана заява не розглянута відповідачем, що надало позивачу право на виготовлення проекту землеустрою відповідно до ч.7 ст. 118 ЗК України без відповідного дозволу відповідача. Право на виготовлення проекту землеустрою на спірну земельну ділянку ОСОБА_3 надано рішенням Ніжинської міської ради від 24.11.2016 року.

З огляду на те, що на спірну земельну ділянку претендують позивач та третя особа, які виготовили проекти землеустрою, вказані особи мають безперешкодне право звернутися до відповідача за їх погодженням, так як земельне законодавство України не містить заборони чи обмеження з приводу кількості виготовлених проектів землеустрою, які подані на погодження відносно однієї земельної ділянки.

З аналізу вищевказаних норм законодавства вбачається, що рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність приймає відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, в даному випадку таким органом є відповідач. Відповідач прийнявши рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою спірної земельної ділянки, третій особі - ОСОБА_3, а не позивачу, який також скористався своїм правом і виготовив проект землеустрою на спірну земельну ділянку, жодним чином не порушив права позивача, адже право власності на спірну земельну ділянку не визнано за жодною особою, тобто як позивач так і третя особа мають рівні права на неї.

Крім того слід зазначити, що ОСОБА_3 в поданих міському голові заявах чітко вказував на адресу розташування земельної ділянки - м. Ніжин, АДРЕСА_1, в той час як ОСОБА_2 претендував на земельну ділянку в м. Ніжин по АДРЕСА_1, без вказівки конкретного визначення її місця розташування, тому надання йому ділянки по АДРЕСА_2 ніяким чином не порушує його прав.

Суд звертає увагу, що чинне законодавство України, яке регулює спірні правовідносини, не передбачає першочергове право учасників АТО на надання їм у власність земельних ділянок порівняно з іншою категорію громадян. Надання таким громадянам земельних ділянок даної категорії земель здійснюється у загальному порядку, передбаченому статтею 118 ЗК України. Жодний нормативно-правовий акт не вводить будь-яких обмежень у даному питанні відносно іншої категорії громадян, які не мають статусу учасника бойових дій, у тому числі обмежувати ці права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 червня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.