Справа № 825/800/17
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/800/17 Головуючий у 1-й інстанції: Житняк Л.О. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

Іменем України

18 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Літвіної Н.М.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

при секретарі: Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Атестаційної комісії № 15 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 про визнання протиправними та скасування рішень, наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Атестаційної комісії № 15 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Центральної апеляційної атестаційної комісії №1 про: визнання протиправним та скасування рішення Атестаційної комісії № 15 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, викладене у формі протоколу від 19 січня 2017 року № 3; визнання протиправним та скасування рішення Центральної апеляційної атестаційної комісії №1, викладене у формі протоколу від 06 квітня 2017 року № 2; визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 21 квітня 2017 року № 101 о/с, яким позивача звільнено зі служби у поліції 28 квітня 2017 року за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»; поновлення позивача на посаді старшого інспектора Корюківського відділення поліції Менського відділу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області у спеціальному званні капітана поліції з 29 квітня 2017 року; стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь позивача суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29 квітня 2017 року до винесення рішення судом.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 14 січня 2000 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, та на підставі його заяви від 07 листопада 2015 року, наказом ГУНП в Чернігівській області від 07 листопада 2015 року № 3 о/с у відповідності до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_3 (М-172874), який мав спеціальне звання капітан міліції, було призначено старшим інспектором Корюківського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області та присвоєно йому спеціальне звання капітан поліції.

29 серпня 2016 року рішенням Атестаційної комісії № 12 ГУНП в Чернігівській області, оформленим протоколом ОП № 15.00027587.0056658, за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення, атестаційною комісією було прийнято рішення, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Надалі, відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов'язки начальника ГУНП в Чернігівській області Альохіна Е.В. від 20 вересня 2016 року № 182 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції 20 вересня 2016 року за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Не погоджуючись з діями та висновками відповідачів, позивач звернувся до суду.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року, позов ОСОБА_3 було задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано рішення Атестаційної комісії № 12 ГУНП в Чернігівській області, викладене у формі протоколу ОП № 15.00027587.0056658 від 29.08.2016, рішення Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону № 3, викладене у формі протоколу ОП № 15.00034084.0056658 від 05.09.2016, наказ ГУНП у Чернігівській області № 182 о/с від 20 вересня 2016 року, позивача поновлено на посаді старшого інспектора Корюківського відділення поліції Менського відділу ГУНП в Чернігівській області у спеціальному званні капітана поліції з 21 вересня 2016 року та стягнуто суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 21 вересня 2016 року по 13 грудня 2016 року у розмірі 11 291,42 грн.

В силу преюдиціального значення вказаної постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року, встановлені вище обставини доказуванню не підлягають.

Вказану постанову Чернігівського окружного адміністративного суду в частині поновлення позивача на посаді було допущено до негайного виконання, і наказом ГУНП в Чернігівській області від 13 грудня 2016 року № 250 о/с позивача поновлено на службі.

Надалі, наказом ГУНП в Чернігівській області від 14 грудня 2016 року № 1464 «Про призначення атестування поліцейських ГУНП в Чернігівській області» та на підставі службової телеграми ГУНП в Чернігівській області від 17 січня 2017 року «Про прибуття працівників на засідання атестаційної комісії ГУПН» позивача було включено до списку поліцейських, які підлягають повторному атестуванню.

19 січня 2017 року позивач повторно пройшов співбесіду, яка проводилась Атестаційною комісією №15 ГУНП в Чернігівській області, за результатами якої його було ознайомлено із висновком комісії, відповідно до якого відносно позивача прийнято рішення «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Вказаний висновок було оскаржено до Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 та 06 квітня 2017 року проведена співбесіда, за результатами якої прийнято рішення, яким скаргу позивача відхилено у зв'язку з наявністю у останнього дисциплінарних стягнень та через низький рівень теоретичних знань та професійних якостей.

На підставі вказаних висновків ГУНП в Чернігівській області прийнято наказ від 21 квітня 2017 року № 101 о/с, яким позивача звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію».

Вважаючи висновки Атестаційної комісії № 15 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 та наказ ГУНП в Чернігівській області від 21 квітня 2017 року № 101 о/с протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України «Про Національну поліцію» призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у ст. 47 цього Закону. Статтею 47 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

У свою чергу, п. 9 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Таким чином, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або шляхом проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на підставі заяви позивача від 07 листопада 2015 року, наказом ГУНП в Чернігівській області від 07 листопада 2015 року № 3 о/с позивача, без проведення конкурсу, призначено на посаду старшого інспектора Корюківського відділення поліції Менського відділу ГУНП в Чернігівській області у спеціальному званні капітана поліції, тобто позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених п.9 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», шляхом видання наказу про призначення за його згодою. При цьому, ст. 58 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Тобто, відповідно до п.9 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», видання наказу про призначення є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України. А вказаний пункт Закону України «Про Національну поліцію» не передбачає процедури атестування/переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді, як під час прийняття, так і після такого прийняття під час подальшого проходження служби в поліції.

Так, ч. 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наведені у ч. 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» підстави для проведення атестування є вичерпними. Метою проведення атестування із будь-яких зазначених вище підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю, виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Кожна з зазначених трьох підстав для проведення атестування повинна бути пов'язана з певними передумовами, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Зазначене узгоджується із висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11 березня 2014 року у справі №21-13а14.

Таким чином, атестація працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону України «Про професійний розвиток працівників» та Закону України «Про Національну поліцію».

В той же час, як видно з наказу від 14 грудня 2016 року № 1464 «Про призначення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Чернігівській області», атестування поліцейських проводиться у зв'язку із організаційно-штатними змінами, з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівня, фізичної підготовки поліцейських даної категорії, з метою прийняття рішення щодо перспектив їхнього подальшого проходження служби в підпорядкованих підрозділах, відділах та відділеннях ГУНП області, для вирішення питання призначення на посади, заміщення яких здійснюється без проведення конкурсу, а також для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність або про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність на підставі ч. 1, ч. 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідач пояснив, що на підставі наказу Голови Національної поліції України від 24 жовтня 2016 року № 1055/ДСК було скорочено штат та всі наявні на момент видання наказу посади в ГУНП в Чернігівській області.

Позивача ознайомлено та попереджено про майбутнє вивільнення 14 грудня 2016 року, що підтверджується його підписом на відомості (а.с.107). При цьому, наказом ГУНП в Чернігівській області від 23 листопада 2016 року № 1395/ДСК затверджено новий штат працівників ГУНП в Чернігівській області (а.с.78).

З аналізу норм законодавства про працю та Закону України «Про національну поліцію» слідує, що після закінчення двомісячного строку з моменту попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції, поліцейський, посада якого була скорочена, може бути звільнений зі служби в поліції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» у випадку, якщо відмовиться від запропонованої йому посади.

Водночас, з оскаржуваного наказу вбачається, що позивача звільнено зі служби за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», що пов'язано безпосередньо із проведенням атестації позивача.

Тобто, проведенню такої атестації повинні передувати умови, передбачені ч. 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», а саме повинно бути запропоновано вищу посаду, а ніж обіймав позивач, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу або наявний висновок про службову невідповідність, і як наслідок вирішується питання про переведення на нижчу посаду.

В даному випадку, таке атестування позивача було проведено на підставі ч. 1 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що оцінює критично таку підставу атестації, яка закріплена у ч. 1 згаданої статті, оскільки вона не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними у ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію».

Відтак, оскільки Закон України «Про Національну поліцію» не передбачає проведення атестування без настання обставин, визначених ч. 2 ст. 57 цього Закону, колегія суддів вважає, що атестація позивача проведена безпідставно та протиправно.

Стосовно рішення Атестаційної комісії № 15, оформленого протоколом від 19 січня 2017 року № 3, про невідповідність позивача займаній посаді, суд зазначає таке.

За змістом п. 7-9 розділу ІV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року № 1465, керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Згідно з п. 11 розділу ІV Інструкції № 1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Пунктом 12 розділу ІV Інструкції № 1465 встановлено, що за рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (п.15 розділу ІV Інструкції № 1465).

При цьому, відповідно до п.16 розділу ІV Інструкції № 1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Виходячи зі змісту та мети атестування, Атестаційна комісія під час співбесіди повинна розглянути атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського; оцінити ділові, професійні, особисті якості поліцейського відповідно до обов'язків, що на нього покладені (покладаються), його освітній та кваліфікаційний рівень, а також з'ясувати відповідність особи поліцейського критеріям, визначеним п.16 розділу ІV Інструкції № 1465.

Як видно з матеріалів справи, Атестаційна комісія №15 прийняла рішення, що позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, з аналізу атестаційного листа вбачається, що безпосереднім керівником він характеризується лише з позитивного боку та не містить інформації, яка б свідчила про його невідповідність. За висновком його безпосереднього керівника він навпаки, займаній посаді відповідає.

Також, зі змісту наявної в матеріалах справи довідки від 12 грудня 2016 року про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», за матеріалами особової справи працівника вбачається, що інформації щодо здійснення позивачем заходів, передбачених п.п.9,10,11 ч. 2 та ч. 3 ст. 3 Закону України «Про очищення влади» та застосування до нього передбачених цим Законом заборон не виявлено.

Довідка про персональні результати службової діяльності за 11 місяців служби в поліції також не містить будь яких посилань на недоліки в роботі позивача та характеризує його як відповідальну та працьовиту особу.

Вказані матеріали не можуть дати жодної підстави для висновку, що позивач має незадовільні показники та не відповідає критеріям, встановленим п.16 Розділу Інструкції №1465, а саме, що позивач неналежним чином виконує свої посадові обов'язки, має низькі результати службової діяльності, недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей або незадовільну фізичну підготовку.

Будь-яка інформація щодо ганебних вчинків позивача на службі чи в побуті, причетність до протиправної діяльності, корупції, невідповідність способу життя офіційним доходам та інше, в атестаційному листі та в інших матеріалах, які були зібрані на позивача, під час проходження ним служби в Національній поліції - відсутня. До дисциплінарної відповідальності за час служби в поліції також не притягався.

Враховуючи викладене, усі зазначені вище зібрані на позивача під час атестації документи, які мали бути всебічно розглянуті атестаційною комісією, навпаки позитивно характеризують позивача, та жодним чином не можуть свідчити про його невідповідність займаній посаді.

При цьому, при проходженні співбесіди до уваги атестаційною комісією бралися результати тестування 29 серпня 2016 року, аналіз якому було надано у судовому рішенні по справі №825/1879/16, та який не визнано судом як такий, що може свідчити про невідповідність позивача займаній посаді. Вказані твердження апелянтом не спростовані, як і не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують професійну невідповідність позивача та наявність недоліків в його роботі.

Виходячи з вищевказаних мотивів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення Атестаційної комісії № 15, оформлене протоколом від 19 січня 2017 року № 3, щодо невідповідності позивача займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність, не ґрунтується на вимогах Закону України «Про Національну поліцію" та Інструкції № 1465, прийняте Атестаційною комісією № 15 без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, а тому є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно наказу ГУНП в Чернігівській області від 21 квітня 2017 року № 101 о/с в частині звільнення зі служби у поліції 28 квітня 2017 року за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», то слід звернути увагу, що звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність на підставі п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» можливе лише в крайньому випадку та за умови дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення.

З огляду на те, що відповідачами не доведено неможливості залишення позивача на службі в поліції, необхідності застосування крайнього ступеню дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення; не надано документи, що характеризують позивача з негативної сторони або вказують на низький професійний рівень, відповідно, висновок відповідачів про необхідність звільнення позивача не відповідає вимогам закону.

Враховуючи те, що підставою прийняття оскаржуваного наказу є рішення Атестаційної комісії № 15, оформлене протоколом від 19 січня 2017 року № 3 та рішення Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1, викладене у формі протоколу від 06 квітня 2017 року № 2, які, як встановлено вище, прийнято протиправно, відтак наявні підстави для визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Чернігівській області від 21 квітня 2017 року № 101 о/с в частині звільнення позивача зі служби у поліції 28 квітня 2017 року за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Так, згідно із приписами ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

За таких обставин, враховуючи вищевказане, позивач підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, в якому він був протиправно звільнений, а саме: на посаді старшого інспектора Корюківського відділення поліції Менського відділу ГУНП в Чернігівській області у спеціальному званні капітана поліції з 29 квітня 2017 року, а також на користь позивача підлягає стягненню з ГУНП в Чернігівській області сума середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

З урахуванням всього викладеного, позовні вимоги правомірно задоволені судом першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Апелянт всупереч вимог ч. 2 ст. 71 КАС України не надав до суду належні докази правомірності своїх вимог, та при апеляційному розгляді справи не обґрунтував свою правову позицію у встановленому порядку.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 12 червня 2017 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 41, ч. 4 ст. 196, ст.ст. 160, 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.

Повний текст ухвали виготовлений 18 липня 2017 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.