Справа № 820/7133/16
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 липня 2017 р. № 820/7133/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

суддів - Мар'єнко Л.М., Полях Н.А.,

за участю секретаря судового засідання - Цибульник Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Ткаченко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування акту, розрахунку та постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати акт Державної служби України з безпеки на транспорті № 0150114 від 01.12.2016 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № б/н від 01.12.2016;

- визнати протиправним та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Харківській області про застосування адміністративно-господарського штрафу серія АХ № 0200246 від 25 січня 2017 року та акт Укртрансбезпеки в Одеській області № 0150027 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 01 грудня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті складено акт № 0150114 від 01.12.2016 з порушенням вимог щодо його заповнення, зокрема суб'єктами владних повноважень не було заповнено рядок « маршрут руху із зазначенням пройденої відстані». Також, представник позивача зазначив, що в розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № б/н від 01.12.2016 зазначено невірні показники пройденої відстані, а також не було належним чином заповнено інформацію про фактичні вагові та (або) габаритні параметри ТЗ, а відтак вказаний розрахунок є виконаним не у відповідності до вимог чинного законодавства. Представник позивача також вважає, що співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області було проведено габаритно - ваговий контроль вантажу без належного дотримання процедури, за відсутності необхідних документів, а відтак висновки, викладені суб'єктом владних повноважень в постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу серія АХ № 0200246 від 25 січня 2017 року та акті № 0150027 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 01 грудня 2016 року є безпідставними та необґрунтованими. Отже, позивач вважає, що вищезазначені акти складені співробітниками органу державного контролю без врахування фактичних обставин та без належного дотримання процедури, визначеної чинним законодавством, а відтак позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволенні позовних вимог, зазначив, що габаритно - ваговий контроль транспортного засобу (реєстраційний номер № НОМЕР_1), що використовується ФОП ОСОБА_3 було здійснено у відповідності та на виконання норм чинного законодавства, а за результатами такого зважування було встановлено, що загальна маса транспортного засобу складає 47,460 т замість встановлених 40 т, а відтак вказаний транспортний засіб слід вважати великоваговим. З огляду на вищезазначені висновки, в подальшому було правомірно складено довідку про результати здійснення габаритно - вагового контролю, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності прийшла до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Як було встановлено під час розгляду справи, 01.12.2016 року контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області у пункті габаритно - вагового контролю на 450 км+500м а/д М-05 «Одеса-Київ» проведено зважування транспортного засобу автомобіля марки DAF, модель XF 105.460, реєстраційний номер № НОМЕР_3, причіп STAS, модель SZ33-9V, реєстраційний № НОМЕР_3, що використовується ФОП ОСОБА_3, результати чого зафіксовано в акті від 01.12.2016 року № ВН 0150114.

В результаті габаритно - вагового контролю встановлено, що перевезення вантажів здійснюється з перевищенням вагових обмежень, а саме: загальна маса транспортного засобу складає 47,460 т, замість встановлених 40т, навантаження на одиночну та строєну осі перевищує нормативно - встановлені параметри, а саме: 12,240 т замість встановлених 11т та 27,600 т замість встановлених 22 т., що було зафіксовано в квитанції, довідці про результати здійснення габаритно - вагового контролю від 01.12.2016 року, акті від 01.12.2016 року № ВН 0150114 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

З огляду на вищезазначені обставини, посадовою особою Укртрансбезпеки сформовано розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 01.12.2016 року, згідно якого ОСОБА_3 нараховано плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 3606,62 євро.

Також, під час проведення рейдової перевірки, посадовими особами Укртрансбезпеки виявлено порушення перевізником ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема виявлено здійснення перевезення без дозволу великовагових обмежень, який дає право на проїзд загальними дорогами України, чим порушено ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

На підставі вищезазначеного, Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області 25.01.2017 року складено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу АХ № 0200246, якою застосовано до ФОП ОСОБА_3 адміністративно - господарський штраф у розмірі 1700 грн.

Позивач, не погоджуючись з такими рішеннями суб'єктів владних повноважень, звернувся до суду із даним позовом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:

здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті;

здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;

здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю;

проводить перевірки за додержанням суб'єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт;

здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється;

здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" установлено, що правонаступником майна, прав та обов'язків територіальних органів Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, що ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, є Державна служба з безпеки на транспорті та утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з п. 13 Порядку № 1567 графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Щотижневий графік складається з урахуванням проведення рейдових перевірок не частіше ніж один раз на квартал.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (п. 14 Порядку № 1567).

Згідно з абз. 2 п. 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки суб'єкта господарювання перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до п. 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи. Під час проведення такої перевірки можливе застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис Укртрансінспекція, та використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями Європейської угоди, здійснення габаритно-вагового контролю.

Рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення (п. 17 Порядку № 1567).

Згідно пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені в Законі України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 року, з змінами і доповненнями (далі - Закон № 2344-III).

В розумінні статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, а відтак колегія суддів вважає необґрунтованою позицію позивача щодо відсутності методики габартино - вагового контролю після втрати чинності у 2013 році Технологічним регламентом здійснення габаритно - вагового контролю від 07.05.2008 року № 219/198.

Так, положеннями Порядку № 879 регламентовано, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 41, ст. 1852);

габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;

місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 визначено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху; робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів ( п. 6 Порядку № 879).

Відповідно до пункту 6 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422, у разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 і 3 до цього Порядку.

Процедуру взаємодії посадових осіб Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів (далі - посадові особи Укртрансінспекції), працівників відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху (далі - відповідні підрозділи МВС), а також служб автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі та підприємств, визначених у встановленому законодавством порядку (далі - служби автомобільних доріг), під час організації та проведення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - транспортні засоби) під час проїзду автомобільними дорогами загального користування визначає Порядок № 1007/1207.

Згідно з пунктом 4 даного Порядку посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю, серед іншого, визначають місця проведення габаритно-вагового контролю за погодженням з відповідним підрозділом МВС відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; розробляють та погоджують з відповідними підрозділами МВС, службами автомобільних доріг графіки роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт зі зважування транспортних засобів; видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1); складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку. Пункти 5 6 даного Порядку визначають повноваження працівників підрозділів МВС та Служби автомобільних доріг.

Пунктами 16, 18, 19 Порядку № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль. За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення. Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 року, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, передбачено що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2016 року контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області у пункті габаритно - вагового контролю на 450 км+500м а/д М-05 «Одеса-Київ» проведено зважування транспортного засобу автомобіля марки DAF, модель XF 105.460, реєстраційний номер № НОМЕР_3, причіп STAS, модель SZ33-9V, реєстраційний № НОМЕР_3, що використовується ФОП ОСОБА_3, результати чого зафіксовано в акті від 01.12.2016 року № ВН 0150114.

В результаті габаритно - вагового контролю встановлено, що перевезення вантажів здійснюється з перевищенням вагових обмежень, а саме: загальна маса транспортного засобу складає 47,460 т, замість встановлених 40т, навантаження на одиночну та строєну осі перевищує нормативно - встановлені параметри, а саме: 12,240 т замість встановлених 11т та 27,600 т замість встановлених 22 т., що було зафіксовано в квитанції, довідці про результати здійснення габаритно - вагового контролю від 01.12.2016 року, акті від 01.12.2016 року № ВН 0150114 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Поряд з цим, графа 7 акту від 01.12.2016 року № ВН 0150114 «маршрут руху із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування» не заповнена та не зазначено загальну відстань пройденого маршруту транспортним засобом марки DAF, модель XF 105.460, реєстраційний номер № НОМЕР_3.

На підставі вищезазначеного, суб'єктом владних повноважень, за результатом виявленого перевищення транспортним засобом нормативних габаритних (вагових) параметрів, визначено суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та сформовано розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 01.12.2016, згідно якого нараховано 3606,62євро.

Так, під час габаритно-вагового контролю транспортного засобу, що використовується ФОП ОСОБА_3 згідно з пунктом 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою:

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Отже, визначення точного розрахунку плати за проїзд перебуває у прямопропорційній залежності від визначення пройденої відстані автомобільним транспортом.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Пунктом 31 Порядку № 879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Відповідно пункту 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Згідно ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою КМУ від 27.06.2007 за №879, за перевищення загальної маси від 40 до 44 тонн включно великовагових транспортних засобів, ставка за кожен кілометр відстані становить 0,1 євро, за перевищення допустимих осьових навантажень від 10 до 20 відсотків включно - 0,27 євро, а понад 20 відсотків за кожні наступні 5 відсотків - 0,15 євро.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний розрахунок від 01.12.2016 року містить суму, яку позивачу необхідно сплатити за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи, а саме - 3606, 62 євро, з урахуванням пройденої відстані - 899 км.

З приводу обґрунтувань позивача про те, що відповідачем не правильно визначено відстань перевезення, що вплинуло на розрахунок плати за проїзд, то колегія суддів зазначає наступне.

Закон України "Про автомобільний транспорт та Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Мінтрансу України № 363 від 14.10.1997 року, зареєстровані в Міністерстві юстиції України за № 128/2568 від 20.02.1998 року, визначають товарно-транспортну накладну обов'язковим документом, що повинен оформлюватися при перевезенні вантажів автомобільнім транспортом.

Так, пунктом 11.1 Правил передбачено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб'єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім'я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Відповідно до письмових пояснень від 04.07.2017 року старшого державного інспектора відділу державного контролю та нагляду за безпекою Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області ОСОБА_4 відстань, на яку нараховувалась плата вираховували через веб сайт DELLA згідно даних, які були вказані в ТТН від 30.11.2016 року з проміжними зупинками в м. Київ та м. Умань.

Тобто, фактично перевірючими було зроблено висновок про пройдений маршрут 899 км з даних, які були зазначені перевізником у ТТН від 30.11.2016 року, в якій також було зазначено проміжні зупинки в м. Київ та м. Умань.

Проте, відповідно до наданої товарно-транспортної накладної від 30.11.2016 року № 16250 (а.с. 11) вантажного автомобіля, було встановлений наступний маршрут: пункт навантаження - Харківська область, м. Богодухів, пункт розвантаження - Одеська область, м. Чорноморськ, без зазначення у якості проміжних пунктів в м. Київ та м. Умань, що не узгоджується з поясненнями інспектора Погорілого Є.І.

Таким чином, відстань, яку мав намір проїхати водій вантажного автомобіля має визначатися з пункту - м. Богодухів, до пункту - м. Чорноморськ.

Згідно відкритої інформації в мережі Інтернет відстань між м. Богодухів до пункту м. Чорноморськ через а/д Е 584/Е584 (найкоротший маршрут) складає 749 км, через Е95/Е95 - 907 км, через Е/95/Е95/М05 - 811 км.

Водночас, матеріали справи не містять, а відповідачем до суду не надано до суду доказів на підтвердження визначення показника відстані саме 899 км з пункту - м. Богодухів до пункту м. Чорноморськ, з урахуванням того, що суб'єктом владних повноважень вищезазначена відстань маршруту руху автомобіля не зафіксована в п. 7 акта від 01.12.2016 року № 0150114, на підставі якого був складений оскаржуваний розрахунок плати за проїзд від 01.12.2016 року.

Тобто, фактично посадовими особами вказана пройдена відстань маршруту 899 км визначена лише в розрахунку плати за проїзд від 01.12.2016 року, доказів на спростування чого представником відповідача до суду не надано, як і доказів підтвердження визначеної саме такої відстані між м. Богодухів - м. Чорноморськ та зупинки транспортного засобу в проміжних пунктах - м. Київ та м. Умань.

Таким чином, посадовою особою відповідача при складанні розрахунку плати за проїзд від 01.12.2016 року великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування невірно вказана відстань, що потягло за собою невірне визначення загальної суми до сплати позивачем у розмірі 3606,62 євро, а відтак вказаний розрахунок не відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає скасуванню.

Колегія суддів зазначає, що оскаржуваний акт № 0150114 від 01.12.2016 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та акт Укртрансбезпеки в Одеській області № 0150027 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 01 грудня 2016 року не є нормативно-правовивими актами чи актами індивідуальної дії, оскільки не створюють для позивача юридичних прав та обов'язків, а також не містять обов'язкового для нього припису, а вказані акти - це документи, в яких зазначаються факти виявлених перевищень ваги на транспортному засобі при перевезенні вантажу та додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З приводу позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Харківській області про застосування адміністративно-господарського штрафу серія АХ № 0200246 від 25 січня 2017 року, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини першої та другої статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків (частина четверта статті 48 Закону № 2344-III).

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що обов'язковою умовою для руху автомобільними дорогами України з перевищенням вагових меж є наявність у водія відповідного дозволу за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст. 60 Закону України "Про автомобільні дороги", за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 25.11.2016 року № 870 затверджено щотижневий графік проведення рейдових перевірок з 28.11.20169 року по 04.12.2016 року (а.с. 47-55).

На підставі вищезазначеного наказу, Управлінням Укратрансбезпеки в Одеській області сформовано направлення на рейдову перевірку № 026158 від 28.1.2016 року, у тому числі а/д М05 «Київ-Одеса» (км 450 км+500 м) (а.с. 56)

01.12.2016 року об 16 год 16 хв. контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області у пункті габаритно - вагового контролю на 450 км+500м а/д М-05 «Одеса-Київ» проведено рейдову перевірку транспортного засобу автомобіля марки DAF, модель XF 105.460, реєстраційний номер № НОМЕР_3, причіп STAS, модель SZ33-9V, реєстраційний № НОМЕР_3, що використовується ФОП ОСОБА_3, результати чого зафіксовано в акті від 01.12.2016 року № 0150027.

Водій з актом ознайомлений, від пояснень відмовився, що підтверджується відповідним записом у вищезазначеному акті від 01.12.2016 року № 0150027 (а.с. 57), що також не було спростовано представником позивача та допитаним у судовому засіданні водієм ОСОБА_5

За результатами перевірки встановлено порушення перевізником ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема виявлено здійснення перевезення без дозволу великовагових обмежень, який дає право на проїзд загальними дорогами України, чим порушено ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

В подальшому, Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області повідомленням від 16.01.2017 року № 231 запрошено ФОП ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с. 58).

Вказане повідомлення направлено на адресу ФОП ОСОБА_3 засобами поштового зв'язку, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та було отримано адресатом 19.01.2017 року.

На підставі вищезазначеного, Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області 25.01.2017 року прийнято постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу АХ № 0200246, якою застосовано до ФОП ОСОБА_3 адміністративно - господарський штраф у розмірі 1700 грн.

Як вбачається з правової позиції позивача, останній вважає, що посадовими особами відповідача грубо порушено вимоги Порядку № 879, зокрема позивач вважає, що вимірювальне обладнання не має відповідних сертифікатів та не пройшло передбаченої перевірки, а сама перевірка була здійснена в темну пору доби без наладженого освітлення габаритно - вагового контролю вантажу, що в свою чергу, на думку позивача призвело до невірного визначення вагових показників транспортного засобу.

Згідно статті 3 Закону «Про метрологію та метрологічну діяльність» до сфери законодавчо регульованої метрології належить, в тому числі, контроль безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів.

За приписами частини 2 статті 8 цього закону, експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Колегія суддів також вважає за потрібне звернути увагу, що згідно п.п. 12-13 Порядку № 879, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Так, як вбачається з матеріалів справи, в пункті габаритно - вагового контролю використовується вага автомобільна для зважування пересувна типу CHEKLODE FREEWEIGH № 008236, яка зареєстрована в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У2570-07, що підтверджується сертифікатом № UA-MІ/1-2195/2007 від 21.11.2007 року (а.с. 45).

Вказані ваги пройшли повірку, засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ГОСТ 29329-92, що підтверджується свідоцтвом ДП «Укрметрестстандрат» № 34-00/4755 від 23.08.2016 року, яке чинне до 23.08.2017 року (а.с. 46), а відтак станом на 01.12.2016 (дату зважування) вказаний засіб вимірювальної техніки був повірений, доказів на спростування чого позивачем до суду не надано.

Поряд з цим, відповідно до п. 23 порядку № 879, власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух (п. 24 Порядку № 879).

Таким чином, з правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом повторного зважування та отриманням відповідного чеку.

Поряд з цим, підсумовуючи вищевказані норми права, колегія суддів звертає увагу, що законодавством передбачені вимоги щодо здійснення перевезень вантажу великоваговими та великогабаритними транспортними засобами на автомобільних дорогах загального користування, а плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов'язковим платежем, який дає право на рух великовагового транспортного засобу.

Однак, матеріали справи не містять, а позивачем в обґрунтування своєї правової позиції по справі не надано до суду жодного доказу ( зокрема, чеку) на спрямування ФОП ОСОБА_3 чи його водієм транспортного засобу на повторний габаритно-ваговий контроль, а відтак позивачем не доведено факту приведення у відповідність вагових параметрів.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу автомобіля марки DAF, модель XF 105.460, реєстраційний номер № НОМЕР_3, причіп STAS, модель SZ33-9V, реєстраційний № НОМЕР_3, що використовується ФОП ОСОБА_3 здійснювався технічними засобами, що пройшли повірку, мають відповідний сертифікат та є придатними до застосування, доказів на спростування чого позивачем до суду не надано.

Також, позивачем не надано належних доказів, які б могли спростувати достовірність числових значень навантаження, зафіксованих у чеку.

При цьому, позивач, який в силу частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не надав суду будь-яких доказів на підтвердження своєї правової позиції щодо неналежного освітлення пункту габаритно - вагового контролю.

Колегія суддів зауважує, що вказані обставини жодним чином не впливають на фактичні обставини справи та виявлені правопорушення, які зафіксовані посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті у відповідних актах, що також не спростовує факт перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Водночас, колегія суддів вказує на хибність позиції позивача щодо порушення п. 18 Порядку № 879, з огляду на відсутність достатнього освітлення пункту габаритно - вагового контролю та проведення перевірки у темну пору доби, оскільки вказаний пункт вказує лише на фіксацію результатів перевірки у вигляді довідки результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення.

Поряд з цим, колегія суддів вважає необґрунтованою позицію позивача щодо необхідності ознайомлення під час рейдової перевірки водія транспортного засобу зі змістом направлення на перевірку, оскільки законодавцем у п. 4 Порядку № 1567 вказано лише на обов'язок посадової особи мати направлення на таку перевірку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що посадовими особами управління Укртрансбезпеки було здійснено перевірку відповідно до вимог чинного законодавства, з дотриманням порядку державного контролю на автомобільному транспорті, враховуючи, що вимірювальне обладнання відповідає нормам ГОСТу, а загальна вага транспортного засобу перевищує нормативно - встановлену в 40 т, а у водія був відсутній дозвіл на рух автомобільними дорогами з перевищенням вагових меж, Управлінням Укртрансбезпеки правомірно сформовано акт № 0152207 від 01.12.2016 року, а відтак постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 0200246 від 25.01.2017 року є обґрунтованою та прийнятою у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому позовні вимог в цій частині задоволенню не підлягають.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування розрахунку плати за проїзд великовантажних та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування Державної служби України з безпеки на транспорті від 01.12.2016 до акту № 0150114 від 01.12.2016.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат здійснюється згідно статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування акту, розрахунку та постанови - задовольнити частково.

Скасувати розрахунок плати за проїзд великовантажних та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування Державної служби України з безпеки на транспорті від 01.12.2016 до акту № 0150114 від 01.12.2016.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 61052, код НОМЕР_2) сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (просп. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135, код ЄДРПОУ - 39816845).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 12 липня 2017 року.

Головуючий суддя Р.В. Мельников

Суддя Л.М. Мар'єнко

Суддя Н.А. Полях