Справа № 815/972/17
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/972/17

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

судді - Романішина В.Л.,

судді - Шляхтицького О.І.

при секретарі: Вишневській А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області за участю третьої особи: Одеського державного аграрного університету про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ГУ Держгеокадастру в Одеській області за участю третьої особи: Одеського державного аграрного університету про визнання протиправною відмови від 27.01.2017 року № КО-141/0-999/6-17 та зобов'язання відповідача повторно розглянути клопотання від 05 січня 2017 року з дотриманням вимог ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала незаконністю спірної відмови.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ГУ Держгеокадастру в Одеській області просить скасувати вищенаведену постанову, як таку, що прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену постанову суд першої інстанції виходив з обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його задоволення.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 05.01.2017 року позивач та інші громадяни звернулась до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), долучивши до клопотання відповідний пакет документів, проте, листом від 21.01.2017 року № КО-141/0-999/6-17 відповідач відмовив у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав того, що Молодіжненська сільська рада проінформувала відповідача про відмову у погодженні питання надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою у зв'язку з тим, що земельні ділянки, які вказані на графічних матеріалах, входять в земельний масив, який передбачений для відведення в постійне користування Одеського державного аграрного університету для забезпечення навчального процесу відповідно до наказу Міністерства аграрної політики України від 25.01.2007 року №44, а передача цих земель іншим особам призведе до порушення прав університету, що потягне за собою судові спори, також відповідач послався на доручення Віце-прем'єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 08.10.2014 року №37732/0/1-14 та рішення колегії Держземагенства України від 14.10.2014 року №2/1, відповідно до якого здійснюється направлення на розгляду місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі згоди на розроблення документації із землеустрою. Так, позивач вважає доводи Головного управління Держземагенства в Одеській області необґрунтованими та протиправними, оскільки вони суперечать вимогам Земельного кодексу України, а тому просить суд визнати таку відмову відповідача у наданні дозволу протиправною та зобов'язати Головне управління Держземагенства в Одеській області повторно розглянути заяву/клопотання від 05 січня 2017 року про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності та прийняти відповідне рішення шляхом видання наказу про надання дозволу на розроблення вказаного проекту, оскільки земельна ділянка, щодо якої було подано клопотання, не передавалась третій особі, а лист Молодіжненської сільської ради від 24.01.2017 року №39 «Про розгляд питання щодо можливості надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» не відповідає вимогам ч.7 ст.117 ЗКУ, як того вимагає рішення колегії Держземагенства і з вказаної земельної ділянки площею 130 га надавались дозволи іншим громадянам на розроблення проектів, про що свідчить інформація, опублікована на «Публічній кадастровій карті», а тому у відповідача були наявні всі підстави для надання позивачу дозволу, зв'язку з чим позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Від відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Одеської області надійшли заперечення на позов (а.с.61-65), відповідно до яких відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, оскільки питання передачі спірної земельної ділянки, яка входить до земельного масиву, на який має право на оформлення у постійне користування Одеський державний аграрний університет не може бути вирішено без відповідного погодження вказаної особи, у зв'язку з чим ГУ Держгеокадастру в Одеській області була надана вмотивована відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_1, яка відповідає ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, а саме - невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, оскільки одна земельна ділянка не може оформлюватись і у постійне користування у власність громадян, у зв'язку з чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі. Проти задоволення заяви про надання звіту про виконання судового рішення заперечувала, оскільки відповідачем не порушувався строк розгляду клопотання, а вказаний строк встановлено для розгляду клопотання, у зв'язку з чим така вимога суперечить чинному законодавству та порушує права відповідача.

Від третьої особи - Одеського державного аграрного університету надійшли письмові пояснення (а.с.84-86), відповідно до яких останній повідомив що не може надати інформації та документальне підтвердження закріплення земельної ділянки площею 130 га за університетом, поряд з цим, є відповідні листи Молодіжненської сільської ради та ГУ Держземагенства в одеській області з пропозицією для мирного врегулювання спору між університетом та радою, для дотримання державного інтересу при підготовці майбутніх фахівців щодо передачі університету на праві постійного користування для дослідних та навчальних цілей земельної ділянки площею 130 га, що розміщена за межами населеного пункту села Молодіжне.

У зв'язку з поданням учасниками судового процесу заяв про розгляд справи в порядку письмового провадження, відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, розгляд справи вирішено провести у порядку письмового провадження, на підставі ч.6 ст.128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступні факти та обставини.

05 січня 2017 року ОСОБА_1 з іншими громадянами звернулась із клопотанням (а.с.7) до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (вх.№КО-141/0/5-17 від 05.01.2017 року) щодо надання, зокрема, ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), долучивши до клопотання відповідний пакет документів.

Листом від 21.01.2017 року № КО-141/0-999/6-17 відповідач відмовив у наданні дозволу, зокрема, ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав того, що на підставі доручення Віце-прем'єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 08.10.2014 року №37732/0/1-14 рішення колегії Держземагенства України від 14.10.2014 року №2/1, ГУ Держземагенства в Одеській області здійснюється направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі згоди на розроблення документації із землеустрою та Молодіжненською сільською радою проінформовано відповідача про відмову у погодженні питання надання, в тому числі позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою у зв'язку з тим, що земельні ділянки, які вказані на графічних матеріалах, доданих до клопотання, входять в земельний масив, який передбачений для відведення в постійне користування Одеському державному аграрному університету для забезпечення навчального процесу, відповідно до наказу Міністерства аграрної політики України від 25.01.2007 року №44, а передача цих земель іншим особам призведе до порушення прав університету, що потягне за собою судові спори (а.с.9-9з/б).

Позивач, отримавши вищенаведену відмову, звернулась до відповідача, Держгеокадастру України та Міністерства аграрної політики та продовольства України з інформаційним запитом щодо отримання копій усіх документів, які стали підставою для відмови у наданні дозволу (а.с.10-10з/б).

На вказаний запит позивачу надано копію листа Молодіжненської сільської ради Одеської області №39 від 24.01.2017 року «Про розгляд питання щодо можливості надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», відповідно до якого повідомлено, що Наказом Міністерства аграрної політики України від 25.01.2007 року №44 передбачена передача з державного підприємства «Навчально-дослідне господарство ім. А.В. Трофимова Одеського державного аграрного університету» до Одеського державного аграрного університету 490,2 га земельних угідь та майна, необхідного для забезпечення навчального процесу, з яких 356 га університет вже отримав державні акти на право постійного користування земельними ділянками, та, враховуючи те, що під господарськими будівлями та дворами нараховується площа 3,2 га, то орієнтовано 130-131 га земель сільськогосподарського призначення університетом не дооформлено. У зв'язку з прийняттям низки законодавчих актів, якими внесено зміни і доповнення до норм земельного законодавства України, що набрали чинності з 01 січня 2013 року, та були розмежовані повноваження органів виконавчої влади, ВРУ, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, сільська рада у 2014 році звернулась до ГУ Держземагенства в Одеській області із запитом про надання інформації, чи є на території Молодіжненської сільської ради за межами населеного пункту вільні земельні ділянки сільськогосподарського призначення, орієнтованою площею 131 га, які можливо було передати в постійне користування Одеському державному аграрному університету для ведення дослідних і навчальних цілей. На що отримала відповідь №18-15-0.6-4149/2-14 від 28.05.2014 року про наявність вільної земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтованою площею 130 га, яку можливо передати третій особі. У зв'язку з наведеним, Молодіжненська сільська рада не надає згоду, а заперечує проти надання дозволу, зокрема, громадянці ОСОБА_1, оскільки земельна ділянка площею 130 га повинна бути відведена в постійне користування Одеському державному аграрному університету для забезпечення навчального процесу відповідно до наказу Міністерства аграрної політики України від 25.01.2007 року №44 (а.с.12-12з/б).

Не погоджуючись з вказаною відмовою у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), позивач звернулась до суду із даним позовом.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною закону. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст.2 Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до ч.1 ст.3 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України), земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Так, Закон України «Про землеустрій» визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.118 ЗКУ, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Статтею 121 Земельного кодексу передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;

б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).

Розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

Особливості надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульовані статтею 123 Земельного кодексу України.

Так, цією статтею передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюється, зокрема, затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

При цьому, частиною 3 статті 123 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Так, законодавцем передбачено лише єдину підставу для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка полягає лише у невідповідності місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, відповідач у своєму листі від 27.01.2017 року як на підставу для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки послався на те, що Молодіжненською сільською радою проінформовано відповідача про відмову у погодженні питання надання, в тому числі позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою у зв'язку з тим, що земельні ділянки, які вказані на графічних матеріалах, доданих до клопотання, входять в земельний масив, який передбачений для відведення в постійне користування Одеському державному аграрному університету для забезпечення навчального процесу, відповідно до наказу Міністерства аграрної політики України від 25.01.2007 року №44, а передача цих земель іншим особам призведе до порушення прав університету, що потягне за собою судові спори (а.с.9-9з/б).

Суд вважає таку відмову протиправною, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 наказу Міністерства аграрної політики України № 44 від 25.01.2007 року "Про передачу земельних ресурсів і основних засобів з балансу державного підприємства "Навчально-дослідне господарство ім. А.В. Трофімова Одеського державного аграрного університету" на баланс Одеського державного аграрного університету" передбачено передати з державного підприємства "Навчально-дослідне господарство ім. А.В. Трофімова Одеського державного аграрного університету" до Одеського державного аграрного університету 490, 2 гектарів земельних угідь (а.с.87-89).

Керівництво університету не змогло виконати наказ в частині передачі земельної ділянки у вигляді єдиного цілісного масиву площею 490, 2 га, оскільки 17.08.2007 року Одеська обласна рада прийняла рішення № 317-V "Про зміну меж села Молодіжне Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області", в результаті чого частина земельної ділянки площею 134,2 га, з них: 131, 90 га ріллі для ведення дослідних та навчальних цілей та 2,3 га під господарськими будівлями та дворами увійшла в межі населеного пункту с. Молодіжне.

За межами села Молодіжного, на загальну площу землі у 356 га, 15.03.2010 року третьою особою отримані державні акти на право постійного користування земельною ділянкою (серії ЯЯ № 205937 та серії ЯЯ № 205936).

Відносно земельної ділянки площею 134,2 га, яка увійшла в межі села Молодіжне Овідіопольського району Одеської області, третьою особою зазначено, що університет з 2007 року, намагається отримати правовстановлюючі документи на землю, що є безрезультатним, у зв'язку зі зволіканням Молодіжненською сільрадою у розгляді питань, пов'язаних з оформленням документів на землю, а саме щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Так, на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду по справі №2-а-41/11/1521 від 26.104.2012 року, яке набрало законної сили 26.04.2012 року, Молодіжненська сільрада, після втручання органів прокуратури, рішенням від 14.06.2012 року № 758-VI надала дозвіл університету на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 134, 2 га в межах населеного пункту з визначенням терміну для подання виготовленого проекту на розгляд та затвердження сільської ради до 14.06.2013 року.

У зв'язку зі змінами у законодавстві, виготовлення проекту затягнулось, термін встановлений сільрадою для його подачі сплив, у зв'язку з чим, керівництво університету, 31.05.2013 року, звернулось до сільського голови с. Молодіжне з проханням продовжити строки подачі проекту відведення земельної ділянки.

17.06.2013 року, Молодіжненська сільська рада прийняла рішення № 1144-VI про продовження терміну дії рішення № 785 -VI від 14 червня 2012 року.

З метою виготовлення проекту землеустрою, та необхідністю отримання викопіювання з плану території Молодіженської сільської ради, третя особа неодноразово зверталась до сільського голови с. Молодіжне та до Відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Овідіопольської райдержадміністрації.

Відділ регіонального розвитку, містобудування та архітектури Овідіопольської райдержадміністрації, листом № 889-2/441/02 від 23.07.2013 року, надіслав на адресу університету викопіювання з генерального плану с. Молодіжне земельних ділянок, на яких розміщене нерухоме майно (площею 2,703 га під господарськими будівлями та дворами (в межах населеного пункту). Стосовно земельної ділянки орієнтовною площею 132 га, що відводиться університету було повідомлено, що вказана земельна ділянка передбачена під розміщення садибної забудови, тому необхідно вказати цільове призначення цих ділянок.

Рішенням Одеської обласної ради "Про зміну меж села Молодіжне Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області" № 317-V від 17.08.2007 року, було затверджено межі села Молодіжне із включенням додатково в межі населеного пункту 837, 28 га земель сільськогосподарського призначення, в тому числі 131, 90 га земель Державного підприємства "СГП ім. А.В. Трофімова", що були передані Одеському державному аграрному університету за наказом Міністерства аграрної політики України від 25.01.2007 року № 44.

Як зазначено третьою особою, знехтувавши наказом № 44 від 25.01.2007 року Міністерства аграрної політики України про передачу Одеському державному аграрному університету для дослідних та навчальних цілей земельної ділянки площею 490 га сільськогосподарських угідь, включивши частину земель у розмірі 131,90 га до складу земель комунальної власності в межі села Молодіжне, жодним чином не повідомивши університет та Міністерство аграрної політики України про внесення до генерального плану забудову масиву "Затишний" на державний землях сільськогосподарського призначення, що були виділені державою університету для навчальних цілей, вчинивши при цьому перешкоди університету в отримані правовстановлювального документу на землю.

Як зазначив представник третьої особи у письмових поясненнях, під час розгляду справи №815/3545/14 Відділ Держземагенства в Овідіопольському районі Одеської області повідомив третю особу про наявність вільної земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтованою площею 130 га, яку можливо передати Одеському державному аграрному університету та можливість звернутись до відповідних органів для її відведення університету в постійне користування для дослідних і навчальних цілей.

При цьому, відповідно до Проекту внутрішньогосподарського землеустрою, виданого відділом Держземресурсів Овідіопольського району Одеської області (а.с.95), було окреслено та заштриховано землі ДП «НДГ ім. А.В. Трофимова» з метою подальшого погодження та передачі сторонами 490,2 га земель третій особі.

Таким чином, як стверджує третя особа, Молодіжненська сільська рада та Головне управління Держгеокадастру в Одеській області самі прийняли рішення про можливу подальшу передачу земель за межами населеного пункту загальною площею 130 га (а.с.85 з/б), однак університет не вбачає правових підстав для подальшого звернення за її оформленням, оскільки земельна ділянка площею 131,90 га, яка ввійшла в межі населеного пункту за погодженням сторін відповідно до Проекту передбачалася для передачі університету на підставі наказу Міністерства аграрної політики України № 44 від 25.01.2014 року (а.с.87-89).

Отже, судом встановлено, що третя особа не зверталась тане має наміру такого звернення до відповідача та Молодіжненської сільської ради щодо отримання у постійне користування земель за межами населеного пункту загальною площею 130 га, а отже, вказана земельна ділянка не може бути визначена як така, що передбачена для відведення в постійне користування Одеському державному аграрному університету.

Тобто, відповідач був обізнаний про відсутність будь-яких Рішень щодо надання у постійне користування земельної ділянки площею 130 га, проте, на підставі листа Молодіжненської сільської ради, який не містить жодних посилань на такі рішення та носить інформативний характер з огляду на його зміст, відмовив позивачу, що є неприпустимим, оскільки позивачем розпочато реалізацію права на отримання земельної ділянки, жодних обмежень у її користуванні не існувало, та, як слідує із положень частини 3 статті 123 ЗК України, така підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки була відсутня.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відмова відповідача від 27.01.2017 року № КО-141/0-999/6-17 у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності розташованої на території Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), є протиправною.

Зважаючи на протиправність відмови відповідача у наданні позивачу відповідного дозволу, на переконання суду, задоволенню підлягає вимога позивача в частині зобов'язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути клопотання від 05 січня 2017 року з дотриманням вимог ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Однак, клопотання від 5 січня 2017 року подано трьома особами, а не тільки позивачем.

Отже, зобов'язання переглянути його у повному обсязі є помилковим.

Таким чином, колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість даного позову та наявність підстав для його задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив дану справу, однак з помилковим застосуванням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення вищенаведеного питання, внаслідок чого його постанова підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року змінити. Абзац третій резолютивної частини викласти в наступній редакції: «Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 5 січня 2017 року, з дотриманням вимог ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України».

В іншій частині постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Головуючий /Д.В. Запорожан/

Судді /В.Л. Романішин/

/О.І. Шляхтицький/