Справа № 808/4126/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2017 рокусправа № 808/4126/16

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді: Лукманової О.М.
суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.
при секретарі: Сонник А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року по справі № 808/4126/16 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення недоплаченого грошового забезпечення,-

в с т а н о в и л а:
У грудні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі по тексту відповідач), в якому просив стягнути з відповідача недоплачене грошове забезпечення в сумі 23014,86 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 18.04.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків та інших осіб», утримання аліментів з працівників проводиться з усіх видів заробітку, у тому числі і додаткової винагороди за основним місцем роботи, також з усіх видів доплат і надбавов до заробітної плати. Апелянт вказував, що додаткова грошова винагорода впливає на виплату індексації та з неї проводиться утримання аліментів. Апелянт вказував, що відповідно до наказу Міністра оборони України від 15.05.2013 року № 316, визначено перелік грошових допомог військовослужбовців з яких не відраховуються аліменти, такої виплати з якої не відраховуються аліменти як щомісячна грошова допомога наказом не передбачено. Апелянт вказував, що позивачу виплачувалась одноразова додаткова щомісячна грошова допомога, яка входила до складу грошового забезпечення, з якої, як складової грошового забезпечення утримувались аліменти.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що згідно з абзацом 2 пункту 12 Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків та інших осіб» встановлено, що з військовослужбовців, а також осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби утримання аліментів не провадиться з вихідної допомоги при звільненні з військової служби із органів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби, а також інших видів грошового забезпечення, що не має постійного характеру. Суд першої інстанції вказував, що аліменти утримуються лише з тих видів грошового забезпечення військовослужбовців, які мають постійний (щомісячний) характер. Положеннями Інструкції про розмір і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України не врегульовано питання утримання аліментів. Суд першої інстанції вказував, що посилання відповідача на розпорядження командувача Національної гвардії України від 10.02.2015 року за № 3/21/3-712, яке видане на виконання вимог Інструкції № 72 є не доречним, оскільки у разі існування суперечності між актами, прийнятими різними за місцем в структурі органами вищестоящим та нижчестоящим, застосовується акт, прийнятий вищестоящим органом, як такий, що має вищу юридичну силу. За відсутності спеціальної норми, що регулює питання утримання аліментів з військовослужбовців Національної гвардії України необхідно застосовувати норми постанови Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , проходив військову службу у Національній гвардії України, остання посада перед звільненням - офіцер оперативного відділення штабу військової частини НОМЕР_1 , військове звання перед звільненням «підполковник», що підтверджується тимчасовим посвідченням офіцера запасу № 63.

Наказом командувача Національної гвардії України від 20.05.2016 року №74 о/с ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас згідно підпункту «б» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за станом здоров`я, календарна вислуга років військової служби на день видання цього наказу про звільнення складала - 18 повних років служби.

Встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2016 року №117 ОСОБА_1 виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та усіх видів забезпечення.

Відповідно до грошового атестата № 36, ОСОБА_1 виплачувалась щомісячна грошова винагорода у розмірі 60% грошового забезпечення

Встановлено, що 23.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Командира військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій він просив надати інформацію та документальне підтвердження щодо факту виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні, а саме дати фактичної сплати, розміру та складових частин з наданням копії платіжних доручень; надати інформацію, щодо включення при нарахуванні одноразової грошової допомоги при звільненні щомісячної додаткової грошової винагороди або за відсутності перерахувати одноразову грошову допомогу при звільненні та зробити доплату. Листом від 30.06.2016 року № 1768 тимчасово виконуючий обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 повідомив ОСОБА_1 , що виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, надбавка у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, відповідно до пункту 11 Наказу МВС України № 72 від 23.01.2015 року місячна додаткова грошова винагорода не включається у розрахунок одноразових виплат.

ОСОБА_1 не погоджуючись з розміром одноразової грошової допомоги звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , просив зобов`язати військову частину нарахувати та виплатити йому, одноразову грошову допомогу, передбачену частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в розмірі 50 відсотків його місячного грошового забезпечення за 18 повних календарних років з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% його грошового забезпечення, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889, Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженою наказом Міністра внутрішніх справ України від 31.01.2015 року №72, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року за №108/26553, за відрахуванням виплачених сум.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.10.2016 року у справі № 808/2189/16 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Постановою встановлено, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010 року та Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України затвердженої наказом № 595 від 15.11.2010 року, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не включається до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017 року постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 12.10.2016 року у справі № 808/2189/16 залишена без змін.

Відповідно до матеріалів справи, 09.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до командира Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив здійснити йому виплати недоплачених сум грошового забезпечення за весь період утримання аліментів з сум нарахованої щомісячної грошової винагороди та надати інформацію про загальний розмір утриманих військовою частиною аліментів з сум нарахованої йому щомісячної додаткової грошової винагороди за весь період її виплати, а також про щомісячний розмір утриманих аліментів з сум нарахованої щомісячної додаткової грошової винагороди за весь період її виплати.

14.11.2016 року тимчасово виконуючим обов`язки Військової частини НОМЕР_1 надано відповідь № 3208, роз`яснено, що з щомісячної додаткової грошової винагороди було утримано аліменти відповідно до законодавства.

Відповідно до довідки, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у період з 01.02.2015 року по 06.06.2016 року було виплачено щомісячну додаткову грошову винагороду у загальному розмірі 46029,72 грн. за весь період виплати, з цієї суми утримано 50% аліментів у розмірі 23014,86 грн.

Згідно ст. 81, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 вищевказаного Закону, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше. Військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно п.1, п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22.09.2010 року № 889, встановлено, що щомісячна додаткова грошова винагорода виплачується військовослужбовцям, які займають посади у військових частинах, зокрема Національної гвардії - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення. Граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються зокрема, Міністерством внутрішніх справ, у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Відповідно до п. 3, п. 9, п. 11 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 72 від 23.01.2015 року, до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад (з урахуванням підвищення), оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений). Винагорода виплачується військовослужбовцям за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ) - на підставі наказів вищих командирів (начальників). Винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно п. 1, п. 8, п. 12 додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» від 26.02.1993 року № 146, з військовослужбовців Збройних Сил України, інших військ, Держспецзв`язку, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, що надається щомісячно (оклад за штатною посадою, оклад за військове або спеціальне звання, відсоткова надбавка за вислугу років, вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби). Утримання аліментів не провадиться з: 1) вихідної допомоги при звільненні і сум неоподаткованого розміру матеріальної допомоги; 2) компенсації працівникові за невикористану відпустку, крім випадків, коли особа при звільненні одержує компенсацію за відпустку, не використану протягом кількох років; 3) допомоги на лікування; 4) допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; 5) компенсаційних виплат при відрядженнях і переведенні на роботу в іншу місцевість; 6) польового забезпечення, надбавок до заробітної плати й інших сум, які виплачуються замість добових і квартирних; 7) компенсаційних сум, які виплачуються за амортизацію інструментів і зношеність одягу; 8) матеріальної допомоги осіб, які втратили право на допомогу по безробіттю; 9) вартості безкоштовного надання квартир та комунальних послуг; 10) одноразової допомоги при народженні дитини; 11) державної допомоги на поховання; 12) допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; 13) допомоги на дітей, які перебувають під опікою чи піклуванням; 14) допомоги малозабезпеченим сім`ям з дітьми; 15) соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям; 16) державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів, а також надбавки на догляд за інвалідом з дитинства та дитиною-інвалідом, що передбачені Законом України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам»; 17) допомоги по тимчасовій непрацездатності по догляду за хворою дитиною віком до 14 років; 18) тимчасової державної допомоги, якщо місце проживання батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину; 19) субсидій готівкою для відшкодування витрат на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива; 20) щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на територіях радіоактивного забруднення; 21) вартості речового, продовольчого забезпечення або його грошової компенсації; 22) дотацій на обіди, вартості путівок до санаторіїв і будинків відпочинку, що надаються за рахунок коштів підприємств та організацій. З військовослужбовців, а також осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби утримання аліментів не провадиться з вихідної допомоги при звільненні з військової служби і з органів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби, а також інших видів грошового забезпечення, що не має постійного характеру.

Відповідно до п. 1, п. 4 розпорядження командувача Національної гвардії України від 10.02.2015 року № 2/21/3-712, впроваджено з 01.01.2015 року щомісячну додаткову грошову винагороду, з неї проводиться утримання аліментів.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» від 26.02.1993 року № 146 аліменти стягуються з всіх видів грошової винагороди виплаченої разом з основним видом доходів.

Варто вказати, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших військ, утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, що надається щомісячно (оклад за штатною посадою, оклад за військове або спеціальне звання, відсоткова надбавка за вислугу років, вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби). Натомість забороняється утримувати аліменти лише з вихідної допомоги при звільненні з військової служби і з органів внутрішніх справ а також інших видів грошового забезпечення, що не має постійного характеру. Не слід плутати вихідну допомогу при звільненні з якої аліменти не утримуються та грошову додаткову винагороду з якої аліменти стягуються.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не враховано вище вказане законодавство, яке регулює спірні правовідносини.

Колегія суддів зазначає, що аліменти утримувалися з усіх видів грошового забезпечення позивача на користь дитини та після їх перерахування перестали бути у розпорядженні військової частини.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст.ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року по справі № 808/4126/16 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення недоплаченого грошового забезпечення відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог статей 211 212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий