Справа № 822/614/17
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/614/17

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

12 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славкіної Марини Анатоліївни на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: публічне акціонерне товариство "ЗЛАТОБАНК", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивачі звернулись в суд з адміністративним позовом, в якому просили визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича щодо невключення позивачів до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за договорами банківського вкладу №№ 076381, 076218, 076245, 076154, 076182, 076347, 076489, 076427 від 05 грудня 2014 року; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича включити позивачів до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договорами банківського вкладу №№ 076381, 076218, 076245, 076154, 076182, 076347, 076489, 076427 від 05 грудня 2014 року; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивачів як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерному товаристві "ЗЛАТОБАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.05.2017 року вказаний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича № 164/1 від 08.04.2015 року "Про затвердження переліку нікчемних транзакцій та правочинів" (в редакції наказів № 165/1 від 09.04.2015 року "Про внесення змін до наказу № 164/1 від 08.04.2015 року шляхом викладення його у новій редакції" та № 17/01.17-02 від 17.01.2017 року "Про внесення змін до наказу № 164 від 08.04.2015 року") в частині, що стосується визнання нікчемними угод про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договорів банківського вкладу) №№076381, 076218, 076245, 076154, 076182, 076347, 076489, 076427 від 05 грудня 2014 року, що укладені на користь позивачів; зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивачів як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерному товаристві "ЗЛАТОБАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачам в задоволенні позову.

Колегія суддів розглянула письмове клопотання апелянта про відкладення розгляду справи та визнання причини неявки представника апелянта поважною, і прийняла рішення про відмову у його задоволенні через відсутність підстав.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно постанови Правління НБУ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" до категорії неплатоспроможних" від 13.02.2015 року № 105, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ЗЛАТОБАНК" від 13.02.2015 року № 30, згідно з яким призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "ЗЛАТОБАНК" Славінського В.І., та з 14.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ "ЗЛАТОБАНК" до 13.05.2015 року включно.

Постановою Правління Національного банку України № 310 від 12.05.2015 року відкликано банківську ліцензію ПАТ "ЗЛАТОБАНК".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 99 від 13.05.2015 року розпочато процедуру ліквідації АТ "ЗЛАТОБАНК".

Наказом № 156 від 13.05.2015 року призначено Славінського В.І., уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ЗЛАТОБАНК" строком на 1 рік з 13.05.2015 року по 12.05.2016 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 391 від 24.03.2016 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ "ЗЛАТОБАНК" на два роки - по 13.05.2018 року включно; продовжено повноваження ліквідатора АТ "ЗЛАТОБАНК" на два роки - по 13.05.2018 року включно.

Втім, угоди про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування (договори банківського вкладу), укладені на користь позивачів 05.12.2014 року, були віднесені до нікчемних наказом № 164/1 від 08 квітня 2015 року "Про затвердження переліку нікчемних транзакцій та правочинів" (в редакції наказу № 165/1 від 09.04.2015 року "Про внесення змій до наказу № 164/1 від 08.04.2015 року шляхом викладення його у новій редакції").

Також, наказом № 164/1 від 08 квітня 2015 року "Про затвердження переліку нікчемних транзакцій та правочинів" (в т.ч. в редакції наказу № 165/1 від 09.04.2015 року "Про внесення змій до наказу № 164/1 від 08.04.2015 року шляхом викладення його у новій редакції") не визначено конкретної підстави нікчемності правочину, що передбачені у частині 3 статті 38 Закону № 4452-VI, однак зазначено, що уповноважена особа керувалась пунктом 6 частини 2 статті 37, пунктами 2,3,4 статті 38 Закону, з метою недопущення дій, що призводять до зростання гарантованої суми, яка підлягає відшкодуванню за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В подальшому, наказом № 17/01.17-02 від 17.01.2017 року "Про внесення змін до наказу №164 від 08.04.2015 року", розпорядчу частину наказу №164 від 08.04.2015 року викладено у наступній редакції - на підставі п. 7 та п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" віднести до нікчемних правочинів транзакції за рахунками вкладників, що наведені в додатку 1 до цього Протоколу.

Крім того, постановою правління НБУ від 04.12.2014 року за №777/БТ було встановлено обмеження в діяльності ПАТ "ЗЛАТОБАНК" - не допускати проведення з дня прийняття цієї постанови будь-яких операцій за чинними договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом. За результатами угод від 05.12.2014 року гарантована сума відшкодування збільшилась, тому вони є нікчемними згідно п. 7 та п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та ЦК України.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Так, згідно з ч.ч. 1-2 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" № 4452-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 4452-VI) фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

У відповідності до ч.ч. 2-3 ст. 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п.п. 4 - 11 ч. 4 ст. 26 цього Закону.

В силу ч. 2 ст. 38 Закону №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За змістом ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства (при цьому частина 3 була доповнена пунктом 9 лише 12.09.2015 року).

Отже, уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Разом з тим, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у випадку, який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Однак, жодна з перелічених вище підстав, вказаних у ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI, не підпадає до застосування у спірному випадку. Не вказано конкретної фактичної підстави згідно цього Закону й відповідачем.

Відповідно до наказу №17/01.17-02 від 17.01.2017 року "Про внесення змін до наказу № 164 від 08.04.2015 року", розпорядчу частину наказу № 164 від 08.04.2015 року викладено у наступній редакції, згідно якої правочини віднесені до нікчемних на підставі п. 7 та п 9 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI нікчемними є укладені банком правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

При цьому, уповноваженою особою не обгрунтовано жодним належним і допустимим доказом обставин надання укладених між банком та позивачами правочинів - договорів банківського вкладу від 04.12.2014 року - будь-яких пільг чи переваг кредиторам банку, які б не були встановлені законодавством або внутрішніми документами банку крім того, позивачі є вкладниками, а не кредиторами банку.

Так само, посилання уповноваженої особи фонду на п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI, також не може вважатись обгрунтованим, оскільки дана стаття була доповнена цим пунктом Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку" від 16 липня 2015 року № 629-VIII, який набрав чинності лише 12.08.2015 року.

Враховуючи, що вказаний пункт є матеріальною нормою, дію закону в часі він поширює на майбутні правовідносини, то вважати обгрунтованим застосування його уповноваженою особою не можна, оскільки як визнані нікчемними правочини, так і наказ про віднесення правочинів до нікчемних, були вчинені до набрання чинності згаданим пунктом (така підстава нікчемності була відсутня у законодавстві).

Таким чином, оскаржений наказ (в тому числі у нових редакціях) не містить належного обгрунтування його прийняття.

Крім того, він не містить будь-яких посилань на постанову Правління Національного банку України № 777/БТ від 04.12.2014 року "Про віднесення ПАТ "ЗЛАТОБАНК" до категорії проблемних".

Що стосується встановленого Правлінням НБУ обмеження, то слід вказати наступне.

Пунктом 7.14 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства (затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 року № 346 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 вересня 2012 року № 1590/21902, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що банк з дня отримання рішення Національного банку про зупинення/обмеження або припинення окремого виду здійснюваних банком операцій: протягом трьох робочих днів письмово повідомляє клієнтів, з якими укладені договори про здійснення операцій, які обмежені або зупинені згідно з цим рішенням, - про надання послуг з установленими Національним банком обмеженнями; припинені згідно з цим рішенням, - про необхідність розірвання таких договорів та закриття клієнтами відповідних рахунків; у порядку, строки та в обсягах, які встановлені Національним банком, надає Національному банку інформацію щодо стану виконання цього рішення.

Проте, ПАТ "ЗЛАТОБАНК" не вчинив дій, спрямованих на розірвання угод від 05.12.2014 року, укладення яких призвело до збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Вимогами п. 7.17 вказаного Положення № 346 встановлено, що Національний банк, якщо банк не забезпечив виконання рішення Національного банку щодо обмеження, зупинення чи припинення окремих видів здійснюваних банком операцій, здійснення яких рішенням Національного банку зупинено, обмежено чи припинено, або не виправив виявлені в його діяльності порушення в установлений строк, або недотримав умов обмеження/зупинення, може прийняти рішення про: продовження строку дії заходу впливу у вигляді обмеження або зупинення операцій; застосування до банку інших заходів впливу.

Тобто, негативні наслідки при невиконанні банком рішень НБУ щодо обмеження чи припинення операцій настають саме для такого банку, а не для його клієнтів, тому позивач не може нести відповідальність за дії працівників фінансової установи.

Саме по собі укладення банком договорів від 05.12.2014 року (у період встановленого обмеження) не призводить до автоматичного визнання таких нікчемними, оскільки вони відповідали чинному законодавству.

Тому, посилання відповідача на постанову Правління Національного банку України № 777/БТ від 04.12.2014 року, як на підставу нікчемності угод, є безпідставними.

Слід зауважити, що згідно з ч. 1 ст. 1062 ЦК України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

В силу ч.ч. 1, 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Положеннями ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти

Тобто, законодавство не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме що вкладом повинні бути кошти, внесені безпосередньо вкладником.

Твердження відповідача про правомірність свого рішення у зв'язку з тим, що на рахунок позивачів грошові кошти надійшли з рахунку іншої особи, є безпідставними, оскільки законодавством прямо передбачено можливість зарахування коштів на ім'я вкладника від іншої особи, а договорами банківського вкладу така можливість не була заборонена.

Таким чином, спірні правочини були укладені на користь позивачів згідно вимог чинного законодавства.

При цьому, доводи про те, що за рахунок здійсненого позивачам відшкодування коштів за їх вкладами буде фактично відшкодовано за рахунок Фонду кошти іншій особі - ОСОБА_12, є лише припущенням, яке нічим не обгрунтовано. Умови вказаних договорів банківського вкладу також не передбачають прямо або опосередковано надання цій особі пільг або переваг.

Належних та допустимих доказів, які б підтверджували недобросовісність позивачів та/або їх обізнаність щодо можливих неправомірних дій, або наміру особи, на яку вказує представник відповідача, суду також надано не було.

Враховуючи викладене, відповідач необґрунтовано прийняв оскаржене рішення (про визнання нікчемними укладених на користь позивачів угод), оскільки підстави нікчемності правочину, що передбачені ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI, до спірного випадку не мають відношення.

Разом з тим, позовна вимога про зобов'язання уповноваженої особи включити позивачів до переліку вкладників ПАТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, не підлягає до задоволення, оскільки положеннями згаданих норм не передбачено права для уповноваженої особи після складання переліку вкладників для його зміни чи повторного складання.

Відповідно до п.п. 3, 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09 серпня 2012 року № 14 (в редакції, що діяла на момент формування переліку), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Беручи до уваги наведене, позовні вимоги в частині зобов'язання уповноваженої особи подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивачів як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві "ЗЛАТОБАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, відсутні підстави для скасування такого рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славкіної Марини Анатоліївни залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.