Справа № 345/1597/17
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/7062/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Костіва М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської обл. на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської обл. від 31.05.2017р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської обл. про визнання дій протиправними, зобов'язання зарахувати період роботи до страхового стажу та виплатити грошову допомогу,-

В С Т А Н О В И Л А:

11.05.2017р. позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, із урахуванням поданої під час розгляду справи заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати неправомірними дії відповідача Калуського об'єднаного управління /ОУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України Івано-Франківської обл. щодо відмови у виплаті грошової допомоги згідно п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зарахувати період його роботи в лікувально-трудовому профілакторії з 24.03.1986р. по 10.07.1992р. у страховий стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років; зобов'язати пенсійний орган виплатити йому грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (а.с.2-4, 23-24).

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської обл. від 31.05.2017р. позов задоволено; визнано неправомірними дії відповідача Калуського ОУПФ України Івано-Франківської обл. щодо відмови у виплаті ОСОБА_2 грошової допомоги згідно п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зараховано позивачу період його роботи в лікувально-трудовому профілакторії з 24.03.1986р. по 10.07.1992р. у страховий стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років; зобов'язано пенсійний орган виплатити йому грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (а.с.29-32).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач Калуське ОУПФ України Івано-Франківської обл., який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.34-35).

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що судом не враховано тої обставини, що порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються КМ України. Судом не надано належної оцінки записам трудової книжки позивача про те, що у спірний період з 24.03.1986р. по 10.07.1992р. він був прийнятий на службу в органи МВС та проходив службу в лікувально-трудовому профілакторії Управління МВС в Івано-Франківській обл. № 38. Такий заклад не включений до Переліку закладів охорони здоров'я МВС України, затв. наказом МВС України № 1296 від 04.11.2003р.

Оскільки у позивача недостатньо страхового стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, тому підстави для призначення грошової допомоги згідно п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є відсутніми.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в Калуському ОУПФ України Івано-Франківської обл. та отримує відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсію за віком з 11.04.2016р.

При цьому, загальний стаж роботи позивача склав 42 роки 02 місця 08 днів, з яких 30 років 29 днів - на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.п.«е»-«ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На звернення позивача відповідачем скеровано йому відповідь № 172/03 від 05.01.2017р., якою відмовлено у виплаті одноразової допомоги відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; причиною такої відмови є недостатність страхового стажу (а.с.5).

Розглядувані відносини регулюються приписами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення таких відносин).

Відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень цього Закону особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються КМ України.

Згідно постанови КМ України № 909 від 04.11.1993р. «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» до роботи в закладах охорони здоров'я, яка дає право на пенсію за вислугу років, відноситься робота в лікувально-трудових профілакторіях на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад).

Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01.01.1992р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

При призначенні пенсії за вислугу років зазначеним у цьому переліку особам допускається підсумовування стажу за періоди їх роботи у закладах і установах освіти, охорони здоров'я та соціального захисту.

Відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається КМ України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати.

Із листа Управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській обл. № 5/1/2-4718 від 25.10.2016р. слідує, що ОСОБА_2 із 24.03.1986р. по 01.02.1991р. працював лікарем-терапевтом лікувально-трудового профілакторію УВС Івано-Франківської обл. № 38; із 01.02.1991р. по 01.01.1992р. - заступником начальника-головним лікарем лікувально-трудового профілакторію УВС Івано-Франківської обл. №38; із 01.01.1992р. по 10.07.1992р. - начальником оздоровпункту підприємства лікувально-трудового профілакторію УВС Івано-Франківської обл. № 38 (а.с.6), що також підтверджується відомостями із трудової книжки (а.с.9-13).

Таким чином, відповідач Калуське ОУПФ України Івано-Франківської обл. безпідставно відмовило позивачу в зарахуванні періоду роботи з 24.03.1986р. по 10.07.1992р. до страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, через що сумарний стаж роботи ОСОБА_2 є більшим 35 років, а тому є достатнім для призначення та виплати грошової допомоги, що передбачена п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки решта позовних вимог є похідними від цієї вимоги, останні також підлягають до задоволення.

Доводи апелянта в іншій частині апеляційної скарги на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини справи, виходячи з вищевказаних положень нормативно-правових актів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову, через що останній підлягає до задоволення, із вищевказаних мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської обл. на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської обл. від 31.05.2017р. в адміністративній справі № 345/1597/17 залишити без задоволення, а вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
М. В. Костів