Справа № 826/1098/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова А.В. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року Справа № 826/1098/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представник позивача Пятибрат Н.С.,

представника відповідача Перепелюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Житлобудінвест» до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобудінвест» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.10.2016 р. № .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2017 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 19.07.2016 р. податковим органом позивачу було направлено лист-вимогу від цієї ж дати за № 5 про надання ТОВ «Житлобудінвест» відповідного переліку первинних документів у строк до 19.07.2016 р. для проведення контролюючим органом документальної перевірки фінансово-господарської діяльності товариства за період з 01.01.2012 р. по 01.03.2016 р.

Зазначений запит позивачем отримано 22.07.2016 р., тобто по закінченню строку, встановленого податковим органом для надання витребуваних документів.

На підставі приписів пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 01.07.2016 р. № 4016 та ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Шапутько C.B. від 18.05.2016 р. № 757/23417/16-к, яка винесена під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001677, була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Житлобудінвест» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 01.03.2016 р., за результатами якої складено акт від 26.07.2016 р. № 122/26-15-14-07- 02/32162782.

ТОВ «Житлобудінвест», не погоджуючись з висновками зазначеного акта перевірки, подало заперечення від 03.08.2016 р. № 03-08-16/3 та надало належним чином завірені копії документів, які витребовувалися податковим органом, зокрема видаткових касових ордерів на одержання готівки від 07.07.2015 р. № 63 та від 29.12.2015 р. № 116.

За результатами розгляду зазначених заперечень позивача та доданих до них документів відповідачем прийнято рішення від 10.08.2016 р. № 17877/10/26-15-14-0702-15 про призначення повторної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Житлобудінвест» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 01.03.2016 р.

На підставі приписів п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, наказу від 06.09.2016 р. № 35645 та заперечень ТОВ «Житлобудінвест» від 03.08.2016 р. № 03-08-16/3 відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Житлобудінвест» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства під час здійснення фінансово-господарських операцій за період з 01.01.2012 р. по 01.03.2016 р.

За результатами зазначеної перевірки контролюючим органом складено акт від 06.10.2016 р. № 164/26-15-14-07-02-32162782, відповідно до висновків якого встановлено порушення ТОВ «Житлобудінвест» податкового законодавства, зокрема, вимог п.п. 2.8, 3.5 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637, а саме: перевищення ліміту залишку готівки в касі 07.07.2015 р. та 29.12.2015 р.

Такі висновки контролюючого органу обґрунтовані тим, що видача готівки з каси підприємства у зазначені дати в розмірі 250000,00 грн. і 3256,50 грн. відповідно не підтверджена підписами одержувачів у видаткових касових ордерах від 07.07.2015 р. № 63 та від 29.12.2015 р. № 116.

На підставі висновків зазначеного акту перевірки від 06.10.2016 р. відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.10.2016 р. № , яким позивачу нараховано штрафні санкції у розмірі 506 513,00 грн. за вказане правопорушення.

Вважаючи протиправним зазначене податкове повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку відповідачем не доведено наявності правових підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за перевищення ліміту готівки в касі 07.07.2015 р. та 29.12.2015 р., враховуючи при цьому пояснення допитаного в якості свідка головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4, який проводив перевірку ТОВ «Житлобудінвест» і повідомив, що на момент її проведення видаткові касові ордери №№ 63, 116 за вказані дати були оформлені належним чином, зокрема містили підписи одержувачів готівки.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Податкового кодексу України у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України), Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637 (далі - Положення № 637), Указом Президента України від 12.06.1995 р. № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (далі - Указ № 436/95).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно з пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

Відповідно до п. 85.4 ст. 85 ПК України при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідно до п.п. 2.8, 3.5 Положення № 637 підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб.

У разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору. Якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, то одержувачі також пред'являють паспорти чи документи, що їх замінюють, і розписуються у відповідній графі документа. Для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

Згідно з п. 7.24 Положення № 637 у разі виявлення під час перевірок видаткових касових ордерів або видаткових відомостей, у яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача (абзац другий пункту 3.5 цього Положення), сума готівки за такими видатковими документами додається до залишку готівки в касі виключно в день, у якому оформлено зазначені видаткові документи, і надалі зазначена сума не береться для розрахунку понадлімітних залишків готівки.

У ст. 1 Указу № 436/95 у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.

Системний аналіз наведених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством регламентовано порядок видачі готівки з каси підприємства, який, зокрема передбачає складання видаткового касового ордеру, скріпленого підписом одержувача такої готівки.

Разом з тим, як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, зокрема поясненнями свідка, попередженого про кримінальну відповідальність за надання завідомо недостовірних показань, а саме безпосередньо ревізора-інспектора, який проводив перевірку позивача, за результатами якої контролюючим органом складено акт від 06.10.2016 р. № 164/26-15-14-07-02-32162782, видаткові касові ордери від 07.07.2015 р. № 63 та від 29.12.2015 р. № 116 були оформлені належним чином та містили підписи одержувачів виданої за ними готівки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які також були допитані судом першої інстанції в якості свідків, попереджених про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, та підтвердили факт підписання ними вказаних ордерів.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийнято відповідачем саме на підставі результатів перевірки, оформленої вищезазначеним актом від 06.10.2016 р., тобто фактично за відсутності складу правопорушення, передбаченого п.п. 2.8, 3.5 Положення № 637.

При цьому, доводи апелянта про те, що залишок готівки в касі ТОВ «Житлобудінвест» станом на 07.07.2015 р. та на 29.12.2015 р. перевищував ліміт, є голослівними та не підтверджуються належними і допустимими доказами, а навпаки спростовуються матеріалами справи та показаннями свідків у їх сукупності.

Водночас, посилання апелянта на матеріали попередньої перевірки позивача, за результатами якої складено акт від 26.07.2016 р., та на копії видаткових касових ордерів, є необґрунтованими, оскільки такі копії не відповідають вимогам п. 85.4 ст. 85 ПК України, тому не є належними і допустимими доказами у розумінні ст. 70 КАС України, а також, як встановлено вище, оскаржуване податкове повідомлення рішення прийнято на підставі акту перевірки від 06.10.2016 р., безпідставність висновків якого підтверджена матеріалами справи і показаннями свідків та не спростована апелянтом.

Крім того, колегія суддів звертає увагу й на те, що позивач взагалі фактично був позбавлений можливості надати контролюючому органу належним чином завірені копії будь-яких первинних документів на його запит від 19.07.2016 р. у встановлений строк - до 19.07.2016 р., оскільки такий запит товариством отримано вже зі спливом вказаного строку - 22.07.2016 р.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апелянтом, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, не доведено перед судом правомірності прийняття ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та не спростовано правильності висновків суду першої інстанції щодо задоволення адміністративного позову, яким було повно встановлено обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права та ухвалено судове рішення згідно з вимогами ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2017 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, у відповідності до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 19 липня 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Кобаль М.І.