Справа № 809/896/17
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2017 р. Справа № 809/896/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.

за участі:

секретаря судового засідання Цугорки Н.І.,

представника позивача Єлізарової У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 11 148,57 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС в Івано-Франківській області звернулося в суд із адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 11 148,57 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв'язку з несплатою єдиного податку з фізичних осіб - підприємців в сумі 11 148,57 грн.

Представник позивача заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених в адміністративному позові. Суду пояснила, що за відповідачем рахується заборгованість із самостійно задекларованого податку, яка у встановлений строк не погашена, а тому підлягає до стягнення в судовому порядку. Позов просила задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена в порядку, передбаченому ч.11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд зазначає наступне.

ОСОБА_2 зареєстрована фізичною особою-підприємцем, та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області як платник єдиного податку.

Порядок адміністрування податків і зборів визначають положення Податкового кодексу України.

В пункті 291.3 статті 291 Податкового кодексу України встановлено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву (підпункт 298.1.1 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 2 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Статтею 293 Податкового кодексу України встановлені ставки єдиного податку.

У відповідності до пункту 293.1 даної статті Податкового кодексу України ставки єдиного податку для платників другої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідачем обрано вид діяльності згідно з КВЕД - надання в оренду і експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Обраний відповідачем вид господарської діяльності відноситься до другої групи платників єдиного податку. Ставка єдиного податку становить 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 49 Податкового кодексу України визначено порядок та строки подання платниками податків податкових декларацій до контролюючих органів.

Згідно п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є ( п.49.2 ст.49 Податкового кодексу України).

ОСОБА_2 до контролюючого органу подано декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця в яких самостійно визначено суму єдиного податку, що підлягала сплаті, а саме: № від 05.10.2016 на суму 1 500 грн. (до стягнення підлягає -1 398, 57 грн.); № від 09.11.2017 на суму 3 000 грн.; № від 08.02.2016 на суму 3000 грн.; № від 03.05.2017 на суму 3 750 грн. (а.с. 14 -17).

Відповідно до пункту 295.1 статті 295 Кодексу платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

У відповідності до приписів п. 56.11 ст.56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно вимог підпункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В зв'язку з несплатою відповідачем самостійно задекларованого грошового зобов'язання, контролюючим органом направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" за №23715-25 від 07.10.2016, згідно якої загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями станом на 06.10.2016 становила 1 398, 57 грн. (а.с. 9).

Зазначена у вимозі сума податкового боргу відповідачем не погашена.

Відповідно до приписів п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На підставі вищенаведеного контролюючим органом інших вимог платнику не надсилалося.

Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_2 на час звернення податкового органу до суду складає 11 148, 57 грн. (а.с. 18).

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно з пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Таким чином, позов Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 11148,57 грн. підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) в дохід бюджету податковий борг в сумі 11148 (одинадцять тисяч сто сорок вісім) грн. 57 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 17.07.2017.