Справа № 804/4283/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2017 р. Справа № 804/4283/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н. В.
при секретаріПотіп О.М.
представника позивача представника відповідача Кривошеїної І.О. не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
- стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» судовий збір.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне у задоволенні адміністративного позову відмовити виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 27.02.1992 року Виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів була проведена первинна реєстрація юридичної особи ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» (розпорядження №1059-р), 04 травня 2016 року Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області була проведена перереєстрація товариства. Основними видами діяльності товариства за КВЕД-2010 визначено: виробництво чавуну, сталі та феросплавів, виробництво коксу та коксопродуктів, професійно технічна освіта, оптова торгівля металами та металевими рудами, оптова торгівля хімічними продуктами.
Як вбачається з матеріалів справи, СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровську на підставі наказу від 13.05.2016 року за № 194, виданого СДПІ у м. Дніпропетровську МГУ ДФС та на підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі - ПК), проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань правомірності формування податкового кредиту при взаємовідносинах з ТОВ «Білдінг Контракт» по декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року та ТОВ «Ресурс-М» по декларації з податку на додану вартість за травень, червень, липень, серпень, вересень 2014 року.
Перевірка проводилась у період з 17.05.2016 року по 06.06.2016 року, за результатами якої складено акт від 10.06.2016 року №109/28-01-42-5393056 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань правомірності формування податкового кредиту при взаємовідносинах з ТОВ «Білдінг Контракт» по декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року та ТОВ «Ресурс-М» по декларації з податку на додану вартість за травень, червень, липень, серпень, вересень 2014 року.»
Під час проведення перевірки ПрАТ «Євраз ДМЗ» на запит перевіряючих від 16.05.2016 року №1 службовою запискою від 31.05.2016 року №0702/84 відмовлено в надані товарно-транспортних накладних, що підтверджують транспортування товару, кошторисів, нарядів-допусків, журналів обліку робітників, які прослухали інструктаж з охорони праці, дозволів на перебування спецтехніки та транспорту підрядника, листи на надання перепусток для перетинання територій підприємства, журнали обліку реєстрації заходів у будівлю.
Перевіркою встановлено порушення:
- п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, ст. 201 ПК а саме ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» неправомірно включено до складу податкового кредиту суми ПДВ по податковим накладним, отриманим від ТОВ «Білдінг Контракт» у вересні 2013 року, які були включені до декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року та по податковим накладним отриманим від ТОВ «Ресурс-М» у березні, травні-вересні 2014 року, які були включені до декларації з податку на додану вартість за травень, червень, липень, серпень, вересень 2014 року, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 1 760 534 грн., у тому числі:
- травень 2014 року на суму 167 504 грн.;
- червень 2014 року на суму 182 235 грн.;
- липень 2014 року на суму 216 084 грн.;
- серпень 2014 року на суму 75 165 грн.;
- вересень 2014 року на суму 1 119 546 грн.
Вищевикладене призвело до порушення п. 200.1 ст. 200 розділу V ПК України, а саме:
- завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 349 739 грн., у тому числі:
- травень 2014 року на суму 167 304 грн.;
- червень 2014 року на суму 182 235 грн.,
Крім того призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду та сплачується до державного бюджету (рядок 25) по податковій декларації з ПДВ за липень 2014 року, як наслідок заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду та сплачується до державного бюджету (рядок 25) по податковим деклараціям з ПДВ за липень, серпень, вересень 2014 року на загальну суму 1 760 534 грн., у тому числі:
- липень 2014 року на суму 565 823 грн.;
- серпень 2014 року на суму 75 165 грн.;
- вересень 2014 року на суму 1 119 546 грн.
ПрАТ «Євраз ДМЗ» не погодилось з висновками акту та надало заперечення до акту від 16.06.2016 №3446 стосовно наступних питань, викладених в акті перевірки.
Додаткові документи по суті розглядаємих питань під час надання заперечень ПрАТ «Євраз ДМЗ» не подавались.
Під час судового розгляду справи встановлено, що у перевіряємий період ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» згідно наданих документів мало взаємовідносини з ТОВ «Білдінг Контракт» та ТОВ «Ресурс-М».
Як підтверджується матеріалами справи, між ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» та ТОВ «Білдінг Контракт» було укладено договір купівлі-продажу від 03.09.2013 року № 1606/2013, відповідно до якого ТОВ «Білдінг Контракт» (постачальник) зобовязується передати у власність та оплатити товар на передбачених даним договором умовах.
Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна та вартість товару погоджуються сторонами в Специфікаціях (додатках), які після їх підписання є невід'ємною частиною даного договору.
Постачання товару відповідно до даного договору повинно здійснювалось партіями. Партія товару - товар, оформлений одним товарно-транспортним документом.
На підтвердження здійснення даних операцій ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» надані: договір №1606/2013 від 16.06.2013 з додатком №2; видаткові накладні, рахунки фактури, прибуткові ордери (перелік наведено у додатку №1 до акту перевірки); банківські виписки та журнал-ордер по рахунку 631100 за вересень 2013 року.
У вересні 2013 року на виконання умов договору №1606/2013 від 03.09.2013 року ТОВ «Білдінг Контракт», відповідно видаткових накладних, поставлено товару на загальну суму 5 514 025,80 грн., у тому числі ПДВ 919 004,30 грн. та виписано податкові накладні на адресу ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» на загальну суму 5 514 025,80 грн., у тому числі ПДВ 919 004,30 грн. Згідно податкових накладних поставлявся товар - присад доменний марганецьвмісний.
Розрахунки між підприємствами здійснювались у безготівковій формі.
Як вставлено перевіряючими, враховуючи вид діяльності, відсутність виробничо-складських приміщень та трудових ресурсів ТОВ «Білдінг Контракт» не є виробником товару «Присад домений марганецьвмісний (вид 2)». До перевірки не надані сертифікати якості на придбаний товар що унеможливлює визначення похоження товару.
Згідно АС «Єдиний реєстр податкових накладних» ТОВ «Білдінг Контракт» у вересні 2013р. придбавало : накопичувач, карта памяті, чохол для планшета, миша бездротова, ноутбук, вентилятори тканини, фурнітура, крем-мило, бальзам після гоління, лак для волосся та інше.
При обстеженні податкової адреси платника встановлено, що «за адресою розташована житлова багатоповерхова будівля. Встановити місцезнаходження ТОВ «Білдінг Контракт» не надалось можливим.
Вказані підприємства зареєстровані з метою використання їх реквізитів, для складання документів прикриття по безтоварним операціям суб'єктів господарської діяльності реального сектору економіки, а не для здійснення фінансово-господарської діяльності.
У ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Новація», діючи умисно, в порушення п.180.1 ст.180, п.181.1 ст.181, п.183.2 ст.183, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з підприємствами -контрагентами, які мають ознаки фіктивності, а саме в тому числі ТОВ «Білдінг Контракт»шляхом заниження об'єкту оподаткування, умисно ухилились від сплати податків на дордану вартість, що призвело до фактичного не надходження до бюджету держави грошових коштів в особливо великих розмірах.
Крім того, між ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» та ТОВ «Ресурс-М» укладено договір № 179/2014 від 29.01.2014 року, відповідно до умов якого замовник поручає, а виконавець приймає на себе обов'язки виконати роботу по демонтажу промислових будівель ПрАТ «Євраз ДМЗ» з прорізкою брухту до габаритних розмірів 1200*500мм та благоустрою території, а замовник зобов'язується прийняти та сплатити виконані роботи, відповідно до відомостей об'ємів робіт, локальним кошторисам, актам прийому-передачі виконаних робіт та додатковим угодам до даного договору. Демонтаж здійснюється до «нульової відмітки», повним вивозом демонтованого лома та вивозом і утилізацією будівного брухту за рахунок виконавця.
Вартість договору визначається вартістю додаткових угод.
До даного договору підприємствами укладено додаткові угоди № 1 від 02.04.2014 року та № 2 від 17.09.2017 року, відповідно до яких було змінено між іншим загальну вартість робіт та термін виконання робіт.
На виконання умов даного договору підприємством надані акти виконаних робіт, а також банківські виписки по платіжним дорученням.
Також, 23.09.2011 року між ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» та ТОВ «Ресурс-М» укладено договір № ДУ 281-11. Додатковою угодою № 13 від 10.02.2014 року, яка є невідємною частиною договору № ДУ 281-11, сторонами визначено, що замовник поручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи по демонтажу промислових будівель та споруд вугле-підготовчого цеху КВХ.
На виконання робіт за даним договором позивачем надані акти виконаних робіт, податкові накладні, банківські виписки по платіжним дорученням.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно п.198.1 - 198.2 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезений необоротних активів на митну терн торію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредит) вважається дата тієї події, яка відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг: дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 ст. 201 цього Кодексу.
Таким чином, аналіз вищевикладених норм податкового законодавства вказує, що необхідною умовою для віднесеним сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використанні в господарській діяльності. Тому, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтвердженні належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Тобто, лише в разі фактичного здійснення господарської операції документ може вважатися первинним та тим самим підтверджувати реальність проведення такої господарської операції. Тому, якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Суд зазначає, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), проте як саме він є суб'єктом, який здійснює дії, що підлягають перерахуванню до бюджету, на суму податкового кредиту, визначеного постачальником.
Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є його податковим ризиком. З ціллю підтвердження обґрунтованості заявленої податкової вигоди необхідно встановити їх об'єктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку достовірність представлених первинних документів, у тому числі щодо відомостей про учасників та умови господарських операцій.
Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 р. № 996-ХІУ, із змінами та доповненнями, встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.
Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 р. за № 168/704 первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. Відповідно до пунктів 2.15, п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Таким чином, господарські операції для цілей визначення податкового кредиту з податку на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Разом з тим, суд зазначає, що у зв'язку з ненаданням до перевірки документів, які підтверджують походження товару та його транспортування податковим органом використано право визначене ст. 74 Податкового кодексу України про обробку та використання податкової інформації, а саме: з метою встановлення виробників ТМЦ та фактичних виконавців робіт/послуг використано дані ЄРПН та АІС «Податковий Блок», які формуються на підставі первиних документів платників податків.
За результатами аналізу даних ЄРПН та АІС «Податковий Блок» встановлено, що ТОВ «Білдінг Контракт» перебувало на обліку в ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУМ, дата держреєстрації - 02.04.2013 року, вид діяльності - 46.19 - «діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту», основні засоби відсутні, фактична чисельність у вересні 2013 року - 3 особи (директор і бухгалтер в одній особі). На даний час ТОВ «Білдінг Контракт» має стан - припинено, але не знято з обліку. Свідоцтво платника ПДВ анульовано 04.04.2014 року. Остання звітність з ПДВ надана за лютий 2014 року.
З аналізу викладеного та з урахуванням виду діяльності підприємства, відсутності виробничо-складськиих приміщень та трудових ресурсів, суд погоджується з доводами відповідача щодо того, що ТОВ «Білдінг Контракт» не є виробником товару «присад домений марганецьвмісний (вид 2)», який поставлявся на адресу ПрАТ «Євраз ДМЗ».
До перевірки не надані сертифікати якості на придбаний товар що унеможливлює визначення похоження товару.
Крім того, згідно баз даних ТОВ «Білдінг Контракт» у вересні 2013 року не придбавало «присад домений марганецьвмісний (вид 2)», який в подальшому було реалізовано у кількості 2 517,82 тони на адресу ПрАТ «Євраз ДМЗ».
Згідно АС «Єдиний реєстр податкових накладних» ТОВ «Білдінг Контракт» у вересні 2013р. придбавало : накопичувач, карта памяті, чохол для планшета, миша бездротова, ноутбук, вентилятори тканини, фурнітура, крем-мило, бальзам після гоління, лак для волосся та інше.
При обстеженні податкової адреси платника встановлено, що «за адресою розташована житлова багатоповерхова будівля. Встановити місцезнаходження ТОВ «Білдінг Контракт» не надалось можливим.
Вищевикладене свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення фінансово-господарської діяльності по ланцюгу постачання та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань, що також підтверджується актом про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Білдінг Контракт» щодо підтвердження здійснення господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями, повноти їх відображення в податковому обліку за період з 01.08.2013 року по 30.11.2013 року; довідкою ВПМ ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області про не встановлення місцезнаходження ТОВ «Білдінг Контракт».
Також, суд зазначає, що ухвалами Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2015 року та 10 лютого 2016 рок, які містяться в матеріалах справи, дозволено слідчим тимчасовий доступ до речей та документів ТОВ «Білдінг Контракт», оскільки в рамках кримінального провадження, порушеного за ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, ТОВ «Білдінг Контракт» віднесено до підприємств, яке має ознаки фіктивності.
Вказані підприємства зареєстровані з метою використання їх реквізитів, для складання документів прикриття по безтоварним операціям суб'єктів господарської діяльності реального сектору економіки, а не для здійснення фінансово-господарської діяльності.
У ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Новація», діючи умисно, в порушення п.180.1 ст.180, п.181.1 ст.181, п.183.2 ст.183, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з підприємствами -контрагентами, які мають ознаки фіктивності, а саме в тому числі ТОВ «Білдінг Контракт»шляхом заниження об'єкту оподаткування, умисно ухилились від сплати податків на дордану вартість, що призвело до фактичного не надходження до бюджету держави грошових коштів в особливо великих розмірах.
Таким чином, позивачем не підтверджено реальність здійснення фінансової-господарської діяльності з ТОВ «Білдінг Контракт».
Також, під час проведення перевірки, а також у судовому засіданні ПрАТ «Євраз ДМЗ» не підтверджено факту реальності проведених операцій з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, фізичних і технічних можливостей з ПП «Ресурс-М» у травні, червні, липні, серпні та вересні 2014 року.
Так, в ході проведення перевірки було проаналізовано час, який було затрачено на виконання робіт окремо по кожному акту виконаних робіт, з урахуванням чисельності працюючих у травні 2014 року на ПП «Ресурс-М» - 16 осіб , та встановлено неможливість викоання такого обсягу робіт.
Згідно актів, витрати праці робітників-будівельників на обсяг робіт склали 27 499,54 людино/години. Тобто, при 14 робочих днях у травні 2014 року 16 людей виконували б дану роботу 122 години в день, що є неможливим. Загальні витрати праці робітників-будівельників на обсяг робіт, люд./год., що виконувались по договору № 179/2014 від 29.01.2014 року протягом травня 2014 року склали 27 499,54 люд./годин.
Отже, 16 чоловік за 14 робочих днів фізично не мали можливості виконати роботи та витратити таку кількість часу.
В свою чергу, згідно звіту ПП «Ресурс М» про суми нарахованої заробітної плати (доходи, грошові зобов'язання, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб та суми нарахованого Єдиного внеску за загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, у травні 2014 року кількість осіб, що працювала на підприємстві, враховуючи керівництво, склала 16 осіб, що також свідчить про неможливість виконання даних робіт ПП «Ресурс М».
З метою встановлення фактичного виконавця послуг отриманих ПрАТ «Євраз ДМЗ» від ПП «Ресурс М» податковим органом було проаналізовано дані Єдиного реєстру податкових накладних та встановлено, що у травні 2014 року на адресу ПП «Ресурс М» буди виписані податкові накладні від підприємства ТОВ «Будівельна компанія «Гранд Моноліт».
Тобто, виходячи з наведеного, фактичним виконавцем послуг за договором № 179/2014 від 29.01.2014 року для ПрАТ «Євраз ДМЗ» є ТОВ «Будівельна компанія «Гранд Моноліт».
При прийнятті рішення судлм також враховано, що під час проведення перевірки ПрАТ «Євраз ДМЗ» на запит перевіряючих від 16.05.2016 року №1 службовою запискою від 31.05.2016 року №0702/84 відмовлено в надані товарно-транспортних накладних, що підтверджують транспортування товару, кошторисів, нарядів-допусків, журналів обліку робітників, які прослухали інструктаж з охорони праці, дозволів на перебування спецтехніки та транспорту підрядника, листи на надання перепусток для перетинання територій підприємства, журнали обліку реєстрації заходів у будівлю
Суд критично ставиться до тверджень позивача щодо необгрунтованих висновків СДПІ про ненадання товарно-транспортних накладних в ході проведення перевірки, з огляду на наступне.
Так, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, призначений на списання товаро-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення/оприбуткування, складського, оперативного обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу й обліку виконаної роботи. Завданням ТТН є посвідчення факту перевезення вантажу.
Суд звертає увагу, що відповідно до умов договору, укладеного ПрАТ «Євраз ДМЗ» з постачальником сировини, на поставлену партію товару постачальник повинен надати покупцю пакет документів: рахунок - фактура; сертифікат якості виробника/паспорт на товар (оригінал або копія, завірена печаткою постачальника); податкова накладна - 1 екз. (оригінал), з попередньою регістра цією в ЄРПН; товарно-транспорту накладну при поставці автотранспортом.
Вказані товаросупроводжувальні документи надаються постачальником через свого представника або через перевізника у повній мірі та оформлені відповідно вимогам діючого законодавства України.
Отже, позивачем самостійно визначено перелік документів, які повинен надати продавець при постачанні товару та обов'язковість надання товарно-транспортної накладної при поставці автотранспортом.
Проте, службовою запискою від 16.06.2016 №3326 позивачем було відмовлено у наданні сертифікатів якості виробника/паспорту на товар та товаро-транспортних документів, що унеможливлює визначення походження товару.
В індивідуальній податковій консультації, яка була надана СДПІ в адресу ПрАТ «Євраз ДМЗ» від 27.03.2014 за № 8113/28-01-42-03-14 року, зазначено: «приймаючи до уваги судову практику, господарські операції для формування податкового обліку мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність таких операцій та досягнення позивачем законної мети з подальшим використанням товарів в господарській діяльності».
Крім того, перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом, затверджений постановою КМУ від 25.02.2009 № 207 (зі змінами та доповненнями), згідно з п.1 якого для водія юридичної або фізичної особи- підприємця, який здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, в наявності серед інших документів повинна бути товаро-транспортна накладна. Використання указаних форм первинного обліку всіма суб'єктами господарської діяльності незалежно від форми власності являється обов'язковим.
Згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, товарно- транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання ТМЦ, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Крім того, первинна транспортна документація відноситься до первинних документів, відповідно до яких ведеться бухгалтерський облік.
Таким чином, товаро-транспортна накладна відноситься до первинної транспортної документації, ведення форм якої для всіх суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності являється обов'язковим.
Крім того, суд погоджується з доводами відповідача щодо невідповідності актів приймання-передачі виконаних робіт наказу Мінрегіонбуду № 293 від 05.07.2013 року «Про прийняття національного стандарту ДСТУ Б Д.1.1-1:2013».
Типова форма акту приймання виконаних підрядних робіт у будівництві за формою № КБ -2в містить такі обов'язкові реквізити:
- найменування підприємства, організації;
- ідентифікаційний код ЄДРПОУ;
- замовник (найменування підприємства, організації);
- генпідрядник (найменування підприємства, організації);
- субпідрядник (найменування підприємства, організації);
- дата та номер договору;
- найменування будівництва;
- найменування об'єкта;
- підстава: договірна ціна.
Також, згідно форми КБ-2в, в акті повинна міститись інформація про поточну ціну одиниці виміру та витрати праці робітників будівельників на обсяг робіт, витрати праці робітників, що обслуговуються машини на обсяг робіт. Має бути наведена інформація про прямі витрати, загальновиробничі витрати, кошти на зведення і розбирання тимчасових будівель і споруд.
Між тим, надані акти виконаних робіт № 54 від 31.03.2014 року та № 56 від 31.03.2014 року не відповідають формі КБ-2в, зокрема відсутня інформація про витрати праці робітників будівельників на обсяг робіт, витрати праці робітників, що обслуговуються машини на обсяг робіт, відсутня інформація про субпідрядника.
Таким чином, позивачем не підтверджено реальність здійснення фінансової-господарської діяльності з ПП «Ресурс М».
Також суд звертає увагу, що окремі з досліджених та залучених документів не містять ПІБ осіб що їх виписали, що в свою чергу не відповідає вимогам ст.1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» якою визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, та унеможливлює встновлення осіб що брали участь та несуть відповідальність за вказані господарські операціїю.
Так наприклад (т.1 а.с.218) рахунок-фактура від 26.06.2014р. не містить ПІБ особи представника ТОВ «Ресурс-М» яка її виписала.
Отже, відповідач обґрунтовано прийшов до висновку про порушення ПрАТ «Євраз ДМЗ» п. 200.1 ст. 200 розділу V ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 1 760 534 грн.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність своїх дій та рішень.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволенню не підлягають.
Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалена постанова.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова