Справа № 683/1517/17
Суддя: Цішковський В. А.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/1517/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Цішковського В.А.

при секретарі Поважнюк О.Б.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувсь з адміністративним позовом до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві про визнання незаконною та скасування постанови серії АР №460237 від 13.06.2017 року, про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн., посилаючись на те, що 13 червня 2017 року, він керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Теліги 13/14 у м. Києві, порушив правила дорожнього руху - на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, рухався понад дозволену відстань, чим порушив ч.3 ст.122 КУпАП. Коли він ознайомився з постановою інспектора, то з'ясував, що постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки не відповідає вимогам КУпАП, оскільки у його діях відсутній склад правопорушення, адже відсутня суб'єктивна сторона вищевказаного складу адміністративного правопорушення. Працівником поліції в супереч вимогам КУпАП не було враховано характеру вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставин, що пом'якшували б чи обтяжували відповідальність. Крім того, позивач зазначив, що він у відповідності до п. 17.2 Правил дорожнього руху мав право повернути праворуч, а тому він їхав по вказаній смузі.

В судовому засіданні позивач, позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Також, він вказав, що мав право рухатись у смузі для маршрутних транспортних засобів, оскільки збирався повернути праворуч. Протокол працівником поліції не складався та фіксація не велася, хоча заперечував свою вину. Крім того, у постанові вказано, що позивач рухався по вул. Теліги в м. Київ, без будь-якого зазначення номеру будинку, чи будь-якого точного місця вчинення порушень правил дорожнього руху.

Представник відповідача в судове засідання не з»явись, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями,

ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно - правових відносин.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб"єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що постановою інспектора УПП в м. Києві Коробка І.Ю. серії АР №460237 від 13.06.2017 року накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за порушення ч.3 ст.122 КУпАП - за рух понад дозволену відстань смугою маршрутних транспортних засобів.

Згідно п.п. 17.1, 17.2 Правил дорожнього руху, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі. Водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Крім того, виходячи з положень ст. 258 КУпАП, згідно яких, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно п. 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкції), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення. Поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

З постанови вбачається, що правопорушення вчинене по вул. Теліги в м. Київ, але не зазначено на якому саме відрізку дороги, а тому суд не може погодитись із таким не конкретизованим обвинуваченням., оскільки це в свою чергу порушує право позивача на захист. Крім того, незважаючи на заперечення ОСОБА_1, протокол працівником поліції не було складено, хоча згідно п. 5 Інструкції складання протоколу є обов'язковим.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не були дотримані вимоги ч.2 ст.33 КУпАП, а саме, не враховано характер правопорушення, ступінь вини, майновий стан, особу правопорушника та обставини, які пом"якшують відповідальність, тобто інспектором необ"єктивно досліджені та не враховані всі обставини, які мають значення для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв"язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що при винесенні відповідачем постанови про адміністративне правопорушення порушено норми чинних нормативно-правових актів, та право на захист позивача, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані відповідачем, тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 71, 160, 161, 162, 163 КАС Україн, ст.122 ч.1, 258, 288, 289, 293, 294, 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Постанову інспектора УПП в м. Києві Коробка І.Ю. серії АР №460237 від 13.06.2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. - скасувати, а провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя