Справа № 369/3431/17
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/3431/17
Провадження № 2-а/369/153/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.06.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.

секретаря Раситюк М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської державної адміністрації, третя особа: Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської облдержадміністрації про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської державної адміністрації, третя особа: Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської облдержадміністрації про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, безпосередній учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській ЛЕС, як безпосередній учасник ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони, що підтверджується довідкою та шляховим листом від 16-18 травня 1986 року і був задіяний на задіяний на Чорнобильській АЕС позивач отримав 2-гу групу інвалідності довічно, яка пов'язана з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК.

Враховуючи викладене, у відповідності до вимог п. 9 частини II ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон) та п. 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року №302 (далі - Положення), позивач має право на статус та посвідчення інваліда війни.

Внаслідок участі в роботах по ліквідації і наслідків аварії на Чорнобильській АЕС він отримав 2-гу групу інвалідності довічно, яка пов'язана з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК.

Відповідно до вимог п.7 Положення повноваження щодо видачі посвідчень інваліда війни покладені саме на ВІДПОВІДАЧА, як на місцевий орган праці та соціального захисту населення. Зазначені повноваження ВІДПОВІДАЧА з цього питання визначені також Положенням про управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації.

Згідно з вимогами п.10 Положення посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Інші вимоги, в тому числі і стосовно того, яким документом підтверджується факт, що має юридичне значення, а саме участі особи в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формуваньцивільної оборони, в цьому Положенні відсутні. Наявність інших (додаткових) документів зазначеним нормативно-правовим актом також не передбачається.

Не існує і іншого, ніж встановлений Законом України «Про звернення громадян», порядку розгляду заяв інвалідів-«чорнобильців» щодо встановлення їм статусу та видачі посвідчень інваліда війни.

З метою реалізації свого права, у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», позивач у лютому року звернувся із заявою про встановлення „йому статусу та видачі посвідчення інваліда війни до ВІДПОВІДАЧА.

ВІДПОВІДАЧ розглянув заяву позивача і 28.02.2017 року повідомив його листом №545 про те, що вона задоволена бути не може. Конкретних причин відмови, з посиланням на чинні законодавчі абонормативно-правові акти ВІДПОВІДАЧ у листі не вказав. ВІДПОВІДАЧ, не запречуючи самого факту його участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони, у листі намагається самовільно звузити коло застосування Закону України «Про статус ветеранів зїйни, гарантії їх соціального захисту» та встановити нові правові норми.

Для обґрунтування причин відмови ВІДПОВІДАЧ, всупереч вимог законодавства про державну реєстрацію нормативно-правових актів, які зачіпають законні права та інтереси громадян, використовує зміст окремих листів Мінпраці та МНС України, які не є законодавчими або нормативно-правовими документами. Крім того, зазначені листи суперечать змісту інших листів цих же Міністерств.

Мін'юст України зі свого боку, розглянувши листи Мінпраці України із значеного питання, у своєму листі від 18.12.2008 № 8209-0-16-98-21, зокреманаголошує, що встановлення нових правових норм листами є порушенням законодавства про реєстрацію нормативно-правових актів і зробив висновок, щозазначені листи Мінпраці України підлягають скасуванню.

З цієї ж причини МНС України своїм наказом від 20.01.2011 № 63 було вимушене відмінити свій лист від 14.08.2006 № 04-9492/281, в якості аргументу також використов. Отже, у ВІДПОВІДАЧА на теперішній час відсутні законні підстави для відмови у задоволенні мого законного права і своїми діями ВІДПОВІДАЧ грубо порушує Конституцію та законодавство України.

Вважає дії ВІДПОВІДАЧА неправомірними та протизаконними,оскільки він, всупереч вимог Конституції та законодавству України намагається звузити коло його прав і свобод.

Отже, посвідчення інваліда війни позивачу мало бути видане органами праці та соціального захисту населення за місцем його реєстрації, а саме - управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області.

Тому просив визнати дії ВІДПОВІДАЧА щодо відмови йому, ОСОБА_1, у встановленні статусу та видачі посвідчення інваліда війни протиправними. Зобов'язати ВІДПОВІДАЧА встановити йому ОСОБА_1, статус та видати посвідчення інваліда війни.

У судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, його представник надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, надіслали до суду письмові заперечення, згідно яких заперечували проти позову, у його задоволенні просили відмовити у повному обсязі та просили слухати справу за їх відсутності.

Представник Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської облдержадміністрації у судове засідання не з"явився, надіслали до суду заяву згідно якої позов визнали.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до п.9 ч.1 ст.3 КАС України відповідач - суб»єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст.3 КАС України суб»єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб»єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, безпосередній учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській ЛЕС, як безпосередній учасник ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони, що підтверджується довідкою та шляховим листом від 16-18 травня 1986 року і був задіяний на задіяний на Чорнобильській АЕС позивач отримав 2-гу групу інвалідності довічно, яка пов'язана з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК.

Внаслідок участі в роботах по ліквідації і наслідків аварії на Чорнобильській АЕС він отримав 2-гу групу інвалідності довічно, яка пов'язана з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК.

Враховуючи викладене, у відповідності до вимог п. 9 частини II ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та п. 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних -знаків ветеранів війни, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 позивач має право на статус та посвідчення -інваліда війни.

Відповідно до вимог п.7 Положення повноваження щодо видачі посвідчень інваліда війни покладені саме на ВІДПОВІДАЧА, як на місцевий орган праці та соціального захисту населення. Зазначені повноваження ВІДПОВІДАЧА з цього питання визначені також Положенням про управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації.

Згідно з вимогами п.10 Положення посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Інші вимоги, в тому числі і стосовно того, яким документом підтверджується факт, що має юридичне значення, а саме участі особи в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формуваньцивільної оборони, в цьому Положенні відсутні. Наявність інших (додаткових) документів зазначеним нормативно-правовим актом також не передбачається.

Не існує і іншого, ніж встановлений Законом України «Про звернення громадян», порядку розгляду заяв інвалідів-«чорнобильців» щодо встановлення їм статусу та видачі посвідчень інваліда війни.

З метою реалізації свого права, у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», позивач у лютому року звернувся із заявою про встановлення „йому статусу та видачі посвідчення інваліда війни до ВІДПОВІДАЧА.

ВІДПОВІДАЧ розглянув заяву позивача і 28.02.2017 року повідомив його листом №545 про те, що вона задоволена бути не може. Конкретних причин відмови, з посиланням на чинні законодавчі абонормативно-правові акти ВІДПОВІДАЧ у листі не вказав. ВІДПОВІДАЧ, не запречуючи самого факту його участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони, у листі намагається самовільно звузити коло застосування Закону України «Про статус ветеранів зїйни, гарантії їх соціального захисту» та встановити нові правові норми.

Для обґрунтування причин відмови ВІДПОВІДАЧ, всупереч вимог законодавства про державну реєстрацію нормативно-правових актів, які зачіпають законні права та інтереси громадян, використовує зміст окремих листів Мінпраці та МНС України, які не є законодавчими або нормативно-правовими документами. Крім того, зазначені листи суперечать змісту інших листів цих же Міністерств.

Мін'юст України зі свого боку, розглянувши листи Мінпраці України із значеного питання, у своєму листі від 18.12.2008 № 8209-0-16-98-21, зокреманаголошує, що встановлення нових правових норм листами є порушенням законодавства про реєстрацію нормативно-правових актів і зробив висновок, щозазначені листи Мінпраці України підлягають скасуванню.

З цієї ж причини МНС України своїм наказом від 20.01.2011 № 63 було вимушене відмінити свій лист від 14.08.2006 № 04-9492/281, в якості аргументу також використов. Отже, у ВІДПОВІДАЧА на теперішній час відсутні законні підстави для відмови у задоволенні мого законного права і своїми діями ВІДПОВІДАЧ грубо порушує Конституцію та законодавство України.

Вважає дії ВІДПОВІДАЧА неправомірними та протизаконними,оскільки він, всупереч вимог Конституції та законодавству України намагається звузити коло його прав і свобод.

Отже, посвідчення інваліда війни позивачу мало бути видане органами праці та соціального захисту населення за місцем його реєстрації, а саме - управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області.

Участь позивача у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в складі невоєнізованого формування Цивільної оборони Чорнобильської атомної електростанції підтверджується письмовими матеріалами справи.

Отже, наведені документи є доказом участі позивача в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони, пов'язаного із ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни встановлені Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302.

Згідно з пунктом 2 Положення посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 3 Положення передбачено, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Інвалідам війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни - інвалід».

Абзацом 2 пункту 7 Положення встановлено, що «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Згідно з п. 10 даного положення «Посвідчення інваліда війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Інвалідам війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення.

Необхідність надання будь-яких інших документів на підтвердження факту участі особи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи законодавством не передбачено.

Посилання відповідача на лист Міністерства соціальної політики України суд не бере до уваги, оскільки листи - роз'яснення носять інформаційний характер, не мають ознак нормативно-правового акту, а тому не можуть бути використані як правова підстава, що врегульовує порядок для прийняття рішення про встановлення статусу ветерана війни.

З огляду на викладене та враховуючи наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку, що оскільки позивач був залучений до складу формувань цивільної оборони при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та став інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, то відмова відповідача щодо встановлення йому статусу інваліда війни і видачі відповідного посвідчення є необґрунтованою та такою, що порушує його право на одержання вказаного статусу та пов'язаного з ним соціального захисту, що зумовлює необхідність визнання судом такої відмови протиправною.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 29 січня 2013 року у справі № К/9991/10119/12.

Водночас суд позбавлений повноважень зобов'язати відповідача встановити позивачу статус інваліда війни і видати йому відповідне посвідчення, оскільки встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення належить виключно до повноважень відповідача.

Разом з тим суд вважає за можливе з метою повного захисту прав та інтересів позивача на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов'язати відповідача вчинити дії щодо встановлення позивачу статусу інваліда війни та видачі йому відповідного посвідчення.

Щодо бездіяльності відповідача суд зазначає наступне: бездіяльність суб'єкта владних повноважень - пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи (наприклад, неприйняття рішення за заявою особи, неоприлюднення нормативно - правового акта тощо), відповідач відмовив позивачу у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення у передбаченому законом порядку, тож вважати, що порушення з боку відповідача полягають у бездіяльності є недоцільним, відповідно до цього неправомірними є дії відповідача щодо відмови у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

Ст. 13 Конвенції, яка гарантовано кожному право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо порушення передбаченого Конвенцією права було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч.2 ст. 8 КАС України, передбачено під час вирішення справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, права людини визнаються найвищими соціальними цінностями, вони визначають зміст і спрямованість діяльності держави;

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановлено цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Що стосується заперечення відповідача вони спростовуються зазначеними вище обставинами, а тому судом до уваги не беруться.

Отже, оцінюючи докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, ст. ст. 9, 11, 17,18, 69-86, ст.128, 158-163, 167, 185-186 КАС України, суд,-

П О СТ А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, третя особа: Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації, на дії суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності з вимогою вчинити певні дії- задовольнити.

Визнати дії Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, третя особа: Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації - протиправними.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області встановити ОСОБА_1 статус та видати посвідчення інваліда війни.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: А.Я. Волчко