Справа № 813/6484/15
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

10 липня 2017 року № 813/6484/15
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий-суддя Кедик М.В.,
секретар судового засідання Витвицька В.П.,
представник позивача ОСОБА_2,
представники відповідачів не прибули
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Залізничного районного відділу Львівського міського управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівські області про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
Заявник та його представник в судовому засіданні заяву про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду підтримали у повному обсязі та просили задовольнити.
Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення заявника (позивача) та його представника, розглянувши заяву про виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, суд встановив таке.
Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2016 у справі № 813/6484/15 залишено без змін.
21.06.2017 ГУ МВС України у Львівській області винесено наказ № 1063/о/с "Про виконання рішення суду" відповідно до якого, визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 06.11.2015 № 831 о/с про звільнення майора міліції ОСОБА_1 з посади старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Залізничного районного відділу ЛМУ ГУМВС України у Львівській області та поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Залізничного районного відділу ЛМУ ГУМВС України у Львівській області з 07.11.2015.
Враховуючи суттєву затримку у виконанні судового рішення, заявник звернувся до суду із заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.
При вирішенні даної заяви, суд керувався таким.
Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Згідно з ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) постанова або ухвала яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Судове рішення, яке набрало законної сили, або, яке належить виконати негайно, відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України є підставою для його виконання.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.
Частиною 4 ст. 257 КАС України законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження. Цим підкреслюється винятковість саме примусового виконання рішень адміністративного суду.
Згідно з ст. 236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Таким чином, рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника, вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ, розпорядження про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника. Обов'язок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на його на роботі настає тільки тоді, коли така затримка була допущена з вини власника або уповноваженого ним органу. При несвоєчасному поновленні працівника на роботі з вини власника або уповноваженого ним органу середній заробіток виплачується йому за чітко визначений законом проміжок часу: з дня винесення відповідного рішення органом, що розглядав трудовий спір, до дня його фактичного виконання.
Суд зазначає, що добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов'язок. Зокрема, зазначений обов'язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. В таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.
Вказана позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 23.06.2015 у справі № 2а-3138/10/0370.
Судом встановлено, що наказом ГУ МВС України у Львівській області 21.06.2017 № 1063/о/с "Про виконання рішення суду" постанова Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2016 в частині поновлення позивача на посаді з 07.11.2015, що підлягала в даній частині до негайного виконання, виконана лише 21.06.2017.
Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до ч. 2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права в Україні.
Враховуючи те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду 29.11.2016 в частині поновлення позивача на посаді з 07.11.2015 виконано лише 21.06.2017 в порядку примусового виконання судового рішення шляхом видання про це наказу № 1063 о/с, позивач має право відповідно до статті 236 КЗпП України на виплату середнього заробітку, в даному випадку грошового забезпечення, за час затримки виконання судового рішення.
Оскільки постанова Львівського окружного адміністративного суду, якою позивача було поновлено на роботі винесена 29.11.2016, тому початком періоду за який заявнику слід виплатити грошове забезпечення за час затримки виконання вказаного рішення слід вважати 30.11.2016.
Судом встановлено, що постанова Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2016, в частині поновлення заявника на посаді, виконана 21.06.2017, а тому кінцевою датою періоду, за який заявнику слід виплатити грошове забезпечення слід вважати дату, що передувала винесенню наказу, а саме 20.06.2017.
Таким чином, проміжком часу за який заявнику слід виплатити середній заробіток за час затримки виконання рішення суду, суд вважає період з 30.11.2016 по 20.06.2017.
Відповідно до грошового атестату № 1 та розрахунків, викладених у постанові від 29.11.2016 по справі № 814/6484/16 середньоденне грошове забезпечення позивача становило 118,26 грн.
У задоволенні решти вимог заяви суд дійшов висновку відмовити.
Згідно ст. 5 Закону України " Про судовий збір" у справах про стягнення заробітної плати позивачі звільняються від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі ст. 236 КЗпП України, суд, -
Заяву позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини заяви відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя Кедик М.В.

Ухвала у повному обсязі складена 17.07.2017.