Справа № 462/839/17
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/7178/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 22 травня 2017 року у справі №462/839/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

17.02.2017 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова, правонаступником якого є Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова (далі - Управління), просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова по відмові у проведенні перерахунку призначеної пенсії при розрахунку якої невірно був визначений розмір заробітку без врахування виплаченої матеріальної допомоги та індексації за 24 календарних місяців до звернення за призначенням пенсії та зобов'язати провести перерахунок 80% заробітку виплатою недоплачених сум з 01.08.2016.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 28.03.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01.08.2016 по 17.08.2016 залишено без розгляду.

Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 22.05.2017, прийнятою в порядку скороченого провадження, позов задоволено: визнано протиправними дії Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова /Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова / щодо не включення позивачу до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати з 17.08.2016 року; зобов'язано Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова /Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова/ здійснити перерахунок позивачу пенсії обчислену відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» починаючи з 17.08.2016 років розмірі 80 відсотків заробітної плати за 24 календарні місяці до звернення за призначенням пенсії, з урахуванням матеріальної допомоги та індексації заробітної плати; стягнуто, за рахунок бюджетних асигнувань з Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова /Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова/ на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 640 /шістсот сорок/ гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Залізничного районного суду м.Львова від 22.05.2017 та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що при призначенні пенсії до заробітку для обчислення пенсії матеріальна допомога на оздоровлення та індексація не включались, оскільки є одноразовими виплатами і не зазначені в переліку складових заробітної плати, передбачених ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (діючого на момент призначення пенсії) та п.4 Постанови кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000. Вказує, що індексація грошових доходів не передбачена ст.33 Закону України «Про державну службу» як складова зарплати державного службовця, тому не враховується під час обчислення пенсії. Крім того, зауважує, що з 01.05.2016 набув чинності Закон «Про державну службу» №889-VIII, а підстави для видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсій, призначених згідно Законом №3723-ХІІ відсутні. Також вказує, що передбачені законом соціально-економічні права не є абсолютними, механізм їх реалізації може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята в порядку скороченого провадження, відповідно до п.3 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд даної справи судом апеляційної інстанції здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги, на основі наявних у справі доказів, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 13.05.2013 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова, правонаступником якого є Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова, як одержувач пенсії за віком, згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а з 01.04.2014 їй призначена пенсія відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

01.02.2017 ОСОБА_1 звернулась в Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова із заявою щодо перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням всіх складових заробітної плати.

Листом Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова від 15.02.2017 №14/М-09 ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки з 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» №899-VІІІ, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993, при цьому проведення перерахунків пенсій Законом України «Про державну службу» №899-VІІІ не передбачено (а.с.6-7).

Вважаючи вказану відмову протиправною, ОСОБА_1 звернулась із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з п.2.2 Розділу 2 «Фонд оплати праці» Інструкції зі статистики заробітної плати фонд додаткової заробітної плати включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До складу фонду додаткової заробітної плати входять, зокрема суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників (пп.2.2.7.).

Відповідно до п.2.3 Розділу 2 «Фонд оплати праці» Інструкції зі статистики заробітної плати інші заохочувальні та компенсаційні виплати включають винагороди та премії, які мають одноразовий характер, компенсаційні та інші грошові й матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. До них належать, зокрема, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (пп.2.3.3.).

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу, (далі - Закон №3723-XII) встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч.6 ст.33 Закону №3723-XII державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частиною 1 статті 35 Закону №3723-XII передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Згідно з ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078).

Аналіз наведених положень дає підстави суду апеляційної інстанції для висновку, що матеріальна допомога та індексація є складовими частинами заробітної плати державного службовця.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії, однак із змісту статті 40 цього Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Стаття 41 Закону №1058-IV, в редакції чинній на момент призначення пенсії, визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, матеріальна допомога та індексація входять до системи оплати праці державного службовця.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 14.05.2013 в справі № 21-125а13, від 28.05.2013 у справі №21-97а13, від 04.03.2014 у справі № 21-3а14, які з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.37 Закону №3723-XII пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби, при цьому застосуванню підлягає ст.37 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії, тоді як внесені зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державному службовцю у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 08 липня 2015 року (справа 732/48/15-а), яка з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Відповідно до Довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 01.02.2017 №1637/06-35, виданої ОСОБА_1, за період з 01.04.2012 по 31.03.2014 інші виплати становили 17592,85 грн. (матеріальна допомога - 5857,83 грн., індексація - 11735,02 грн.). На всі виплати, включені в довідку, нараховано з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.5).

На підставі вказаного суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи відповідача, про те, що суми матеріальної допомоги та індексації не включаються до складу заробітної плати державного службовця і не враховуються при обчисленні розміру пенсії, є безпідставними.

При цьому, покликання відповідача на набрання чинності Законом України «Про державну службу» №899-VІІІ, положення якого не передбачають перерахунку пенсії, та відсутність підстав для видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсій є безпідставними, оскільки підставою для перерахунку пенсії, призначеної позивачу як державному службовцю у 2014 році, є не підвищення розміру заробітної плати, а неврахування всіх належних виплат для призначення пенсії, відтак дані правовідносини регулюються іншими законодавчими положеннями.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова у проведенні перерахунку пенсії позивачу без включення до середньомісячного заробітку державного службовця з якого обчислено пенсію сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, а висновок суду першої інстанції щодо протиправної відмови Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова суд апеляційної інстанції вважає помилковим, оскільки таке жодних звернень позивача не розглядало.

Проте, оскільки Залізничнео об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Льовова, а тому висновок суду в частині зобов'язання провести такий перерахунок та виплату є вірним.

Водночас, відповідно до абз.5 п.1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Довідка про складові заробітної плати від 01.02.2017 №1637/06-35, яка містить інформацію про нараховані матеріальну допомогу та індексацію, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, подана до Управління разом із заявою про здійснення перерахунку пенсії, як по це зазначає позивач у позовній заяві - 01.02.2017.

Враховуючи вказане, вирішуючи питання захисту прав позивача, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що усі види оплати праці (матеріальна допомога, індексація), на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, є складовими заробітної плати та повинні бути враховані при перерахунку пенсії позивача, проте з 01.02.2017 - моменту звернення до Управління з заявою про проведення такого перерахунку, що є наслідком відмови в задоволенні позовних вимог у період з 17.08.2016 по 31.01.2017, що судом першої інстанції враховано не було.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст.202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції частково не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Щодо судових витрат, то з врахуванням положень ст.94 КАС України та часткового задоволення позову слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова на користь ОСОБА_1 320 грн. (триста двадцять гривень) сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 94, 160, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова задовольнити частково.

Постанову Залізничного районного суду м.Львова від 22 травня 2017 року у справі №462/839/17 скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова щодо відмови у включенні ОСОБА_1 до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати для проведення перерахунку призначеної пенсії.

Зобов'язати Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії обчисленої відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 80 відсотків заробітної плати за останні 24 календарні місяці до звернення за призначенням пенсії, з урахуванням матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, починаючи з 01.02.2017 з врахуванням виплачених сум.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) 320 грн. (триста двадцять гривень) сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Н. В. Ільчишин