Справа № 804/121/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2016 р. Справа № 804/121/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями «Фішер Трейдінг Корпорейшн» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Позивач про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте у судове засідання його представник не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.
Відповідач адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
Відповідач також був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте у судове засідання його представник не з'явився, про причину неявки суд не повідомив.
Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, а також на строки розгляду адміністративних справ, встановлені ст.122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що Підприємство з іноземними інвестиціями «Фішер Трейдінг Корпорейшн» (далі - ПІІ «Фішер Трейдінг Корпорейшн») перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області), як платник податків.
Працівниками відповідача на підставі наказу від 07.07.2014р. №562, виданого ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, та повідомлення від 07.07.2014р. проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПІІ «Фішер Трейдінг Корпорейшн» з питань правильності нарахування орендної плати за земельну ділянку за період з 01.01.2011р. по 31.12.2014р.
Розглядаючи позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення, суд зважає на наступне.
Після укладення вказаних договорів купівлі-продажу нерухомого майна, позивач звернувся з листом до Дніпропетровської міської ради з проханням припинити дію договорів оренди земельних ділянок №1812 та №1813.
12 жовтня 2006 року Дніпропетровською міською радою (сесією V скликання) прийнято рішення №276/5 «Про втрату чинності рішення міської ради від 03.09.2001 року №2022 «Про надання земельних ділянок за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Валентина Іларіонова, 48, в оренду та спільну оренду ПП «Фішер Трейдінг Корпорейшн» по фактичному розміщенню виробничо-складських приміщень та адміністративного будинку».
Згідно з вказаним рішенням Дніпропетровська міська рада, серед іншого, вирішила:
- рішення міської ради від 03.09.2001р. №2022 «Про надання земельних ділянко за адресою: вул. Валентина Ларіонова, 48 в оренду та спільну оренду Підприємства з іноземними інвестиціями «Фішер Трейдінг Корпорейшн» по фактичному розміщенню виробничо-складських приміщень та адміністративного будинку» і договори оренди земельних ділянок від 29.11.01 року, номери державної реєстрації: 1455 та 1454, визнати такими, що втратили чинність (п.2 рішення);
- вважати право Підприємства з іноземними інвестиціями «Фішер Трейдінг Корпорейшн» на землю таким, що припинилося (п.3 рішення).
Крім того, п.4 рішення Дніпропетровської міської ради від 12.10.2006р. №276/5 Дніпропетровське міське управління земельних ресурсів (Бачев Є.Ю.) зобов'язано внести відповідні зміни у земельно-кадастрову документацію.
Відповідно до п.288 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Згідно з п.288.2 ст.288 ПК України платником орендної плати є орендар земельної ділянки.
Пунктом 288.3 ст.288 ПК України зазначено, що об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.
Відповідно ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Статтею 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
У той же час питання переходу права на земельну ділянку уразі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюється статтями 120 Земельного кодексу України та 377 Цивільного кодексу України.
Ці норми чітко встановлюють, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.
Відповідно до ст.6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Стаття 654 Цивільного кодексу України передбачає розірвання договору в тій самій формі, що передбачена для його укладення.
Таким чином, для цілей регулювання земельних відносин виникнення права оренди земельної ділянки та припинення цього права пов'язане із фактом державної реєстрації відповідного договору (припинення цього договору).
Водночас податкове законодавство не вимагає державної реєстрації договору оренди земельної ділянки як обов'язкової ознаки для кваліфікації відповідної ділянки як такої, що знаходиться у користуванні особи. Наведене означає і відсутність обов'язкової реєстрації факту розірвання договору оренди землі для встановлення обставин щодо припинення податкового обов'язку платника.
Враховуючи пріоритетність застосування норм Податкового кодексу України перед нормами інших галузей права у регулюванні податкових правовідносин, варто визнати, що недотримання норм земельного законодавства щодо реєстрації права оренди земельних ділянок (припинення цього права) не може викликати права та обов'язки платників у сфері оподаткування.
За таких обставин, контролюючий орган при винесені оскаржуваного податкового повідомлення-рішення надав перевагу положенням земельного законодавства при встановленні обсягу прав та обов'язків позивача у сфері податкових правовідносин, фактично зобов'язавши його сплачувати орендну плату за земельні ділянки, що не перебували у його користуванні.
Отже, слід зазначити, що при такому підході порушується принцип економічної обґрунтованості стягнення плати за землю внаслідок покладення обов'язку зі сплати орендної плати на особу, яка фактично не використовувала земельні ділянки у спірному періоді та не мала юридичної можливості одержувати дохід від їх використання.
Так, ч.1 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що на підставі ч.1 ст.94 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 487,20грн., понесені позивачем, підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення цієї суми коштів з Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Підприємства з іноземними інвестиціями «Фішер Трейдінг Корпорейшн» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова