Справа № 805/1848/17-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тарасенко І. М.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року справа №805/1848/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Васильєвої І.А., Ястребової Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року в адміністративній справі №805/1848/17-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СХІДВУГЛЕМАШ» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги про сплати боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, визнання правомірною сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив скасувати вимогу про сплату боргу № Ю-6954-17 від 08.02.2017 року на суму 147691,09 грн., визнати правомірною сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В обґрунтування позову зазначив, що товариством отримано зазначену вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску (ЄСВ) на загальнообов'язкове державне соціальне страхування станом на 31.01.2017 року у сумі 147691,09 грн.

Вимога є незаконною, оскільки відповідачем не враховано приписи Закону №1669 при її прийнятті.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату ТОВ «СХІДВУГЛЕМАШ» боргу (недоїмки) від 08.02.2017 року № Ю-6954-17 у розмірі 147691, 09 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову, прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивачем не надано доказів звільнення останнього від сплати єдиного внеску по спірній вимозі. Крім того, апелянт вказує на те, що законодавство не передбачає автоматичного списання недоїмки, яка виникла на підставі звітності платника єдиного внеску, лише за фактом перебування на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону №1669, де проводилась антитерористична операція.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, встановила наступне.

ТОВ «СХІДВУГЛЕМАШ» зареєстровано у якості юридичної особи, ідентифікаційний код: 31206451, місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Енгельса, 60, про що зазначено у відомостях з Єдиного державного реєстру, безоплатний доступ до яких забезпечується на підставі Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 10.06.2016 р. № 1657/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 червня 2016 р. за № 839/28969.

ТОВ «СХІДВУГЛЕМАШ» перебуває на обліку в органі доходів і зборів, як платник єдиного соціального внеску, розташованому на території населеного пункту (м. Маріуполь), визначеного переліком зазначеним у ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Сертифікатом (висновком) № 2447 настання обставин непереборної сили від 30 грудня 2014 року № 6892/05-4 Торгово-промислова палата України відповідно до п.п. 100.4, 100.5 ст. 100 Податкового кодексу України, на підставі наданих документів засвідчила позивачу настання обставин непереборної сили з 30 жовтня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються сплавлення та сплати податків та обов'язкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати України обставини непереборної сили тривали та дату закінчення їх терміну встановити було неможливо. (а.с.107-)

08 лютого 2017 року відповідачем складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-6954-17 на суму недоїмки з єдиного внеску у розмірі 147691,09 грн. Вимога складена станом на 08 лютого 2017 року. (а.с.14)

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до контролюючого органу були подані звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2016 рік та січень 2017 року. (а.с.15-80)

Відповідно до цих звітів товариством самостійно визначені зобов'язання зі сплати страхових внесків за січень 2016 року - 4505,97 грн., лютий 2016 року - 5648,02 грн., березень 2016 року - 4438,61 грн., квітень 2016 року - 5604, 29 грн., травень 2016 року - 6945,25 грн., червень 2016 року - 7461,90 грн., липень 2016 року - 12643,73 грн., серпень 2016 року - 9883,75 грн., вересень 2016 року - 13466,61 грн., жовтень 2016 року - 10469,48 грн., листопад 2016 року - 9572,21 грн., грудень 2016 року - 9651,93 грн., січень 2017 року - 10996,17 грн.

В зв'язку з несплатою позивачем своєчасно та в повному обсязі єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування станом на 31 січня 2017 року, а також зарахування сплачених позивачем сум (а.с.81-99) в рахунок суми недоїмки в порядку календарної черговості її виникнення податковим органом виставлено вимогу № Ю-6954-17 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 147691,09 грн., відповідно до якої контролюючий орган вимагає від платника податків сплатити суму недоїмки у визначеному розмірі протягом 10 календарних днів.

Щодо вимоги позивача про визнання правомірною сплату ТОВ «СХІДВУГЛЕМАШ» єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за: за січень 2016 року, за лютий 2016 року, за березень 2016 року, за квітень 2016 року, за травень 2016 року, за червень 2016 року, за липень 2016 року, за серпень 2016 року, за вересень 2016 року, за жовтень 2016 року, за листопад 2016 року, за грудень 2016 року, за січень 2017 року, тобто відсутності у позивача заборгованості, судова колегія зазначає, що відповідно до ч.6 ст.25 Закону №2464 за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарной черговості їх виникнення. У разі коли платник має несплачену ссуму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів, та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

На підставі ч.10 ст.9 Закону №2464 днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

На підставі викладеного позовні вимоги про визнання правомірною сплату єдиного внеску задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині скасування вимоги №Ю-6954-17 від 08.02.2017 року, виходив з того, що позивач підтвердив настання форс-мажорних обставин сертифікатом (висновком) ТПП України, тобто виконав вимоги Закону №2464, тому відповідно до Закону №1669 він є звільненим від виконання обов'язків, визначених ст.6 Закону №2464.

Проте, судова колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Свою позицію по звільненню від сплати єдиного внеску позивач обґрунтовує проведенням на території Донецької області антитерористичної операції, на час проведення якої діє Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон №1669), який звільняє позивача від сплати єдиного внеску, за умови здійснення господарської діяльності у м. Маріуполі, що належить до населених пунктів, де проводилась АТО.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 04 липня 2013 року № 406 до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464) та ПК України внесено зміни, відповідно до яких право адміністрування єдиного внеску, яке раніше було у органів Пенсійного фонду України, передано органам доходів і зборів.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 2464 його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування (п.2 ч.1 ст.1 Закону № 2464).

Частиною 2 статті 6 Закону № 2464 передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669, який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначав тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 1 Закону №1669 встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України 1669 внесено зміни до Закону № 2464 , а саме підпункт б) розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» було доповнено пунктом 9-3 (який згідно з Законом України від 02.03.2015 р. № 219-VІІІ перейменований в пункт 9-4) такого змісту:

«9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються».

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону №1669, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Тобто, в силу положень п. 9-3 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, який надалі вважається пунктом 9-4 законодавець має на увазі, що позивач звільняється від виконання зобовязань платника єдиного внеску, встановлених частиною 2 статті 6 ЗУ № 2464 тільки в частині своєчасності та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, а не звільнятись від сплати єдиного внеску взагалі. Штрафи і пеня у цьому випадку до нього не застосовуються.

При цьому з наведених приписів вбачається, що у вказаних платників єдиного внеску недоїмка виникає у загальному порядку, але у подальшому така недоїмка підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу. Звільнення платників єдиного внеску від виконання передбачених Законом №2464 обовязків не звільняє орган доходів і зборів від обов'язку надсилати платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Подальше виконання спірної вимоги не є предметом розгляду цієї справи, оскільки в межах цієї справи розглядається правомірність прийняття (формування) спірної вимоги відповідачем на підставі даних картки платника - позивача, які були сформовані згідно звітності самого позивача.

Таким чином позивач має право звернення на списання недоїмки в порядку, передбаченому Податковим кодексом України, з огляду на що посилання позивача на п.9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» як на підставу скасування спірної вимоги є безпідставними, оскільки, незалежно від розповсюдження на позивача вказаних приписів, вони не звільняють органи доходів і зборів від виконання обов'язку щодо формування вимог про сплату недоїмки на підставі самостійно наданої платниками звітності.

З урахуванням викладеного, у зв'язку з неприйняттям наведених обставин до уваги, колегія суддів робить висновок, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що відповідно до вимог статті 202 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 24, 94, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року в адміністративній справі №805/1848/17-а - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року в адміністративній справі №805/1848/17-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «СХІДВУГЛЕМАШ» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги про сплати боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, визнання правомірною сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді І.А. Васильєва

Л.В. Ястребова