Справа № 752/11013/16-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року м. Київ К/800/26910/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Пасічник С.С.,

Стародуба О.П.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - Управління ПФУ) про перерахунок пенсії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просив: визнати протиправними дії та рішення Управління ПФУ від 24 червня 2016 року щодо відмови йому у перерахунку пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 716 від 17 травня 2016 року та заяви від 20 травня 2016 року; зобов'язати Управління ПФУ здійснити перерахунок з 1 січня 2016 року та виплатити йому пенсію відповідно до статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789-XII) у розмірі 90 відсотків розміру заробітної плати, зазначеної у вказаній довідці, без обмежень її розміру.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвалених ними рішень та прийняття нового про задоволення позову.

З огляду на те, що особи, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з'явилися, суд, на підставі положень пункту 2 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), здійснює касаційний розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Судами встановлено, що з 8 грудня 2004 року ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Наказом Генерального прокурора України від 16 квітня 2010 року № 688 ОСОБА_4 з 20 квітня 2010 року звільнено з органів прокуратури.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 з 1 січня 2016 року підвищено посадові оклади працівникам органів прокуратури, у зв'язку з чим ОСОБА_4 23 травня 2016 року звернувся до Управління ПФУ із заявою про проведення перерахунку розміру призначеної йому раніше пенсії за вислугу років згідно з розрахунком у довідці Генеральної прокуратури України від 17 травня 2016 року № 716.

Управління ПФУ листом від 24 червня 2016 року № 12721/07 відмовило ОСОБА_4 у задоволенні його заяви з посиланням на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України від 2 березня 2015 року № 213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що Управлінням ПФУ рішення про відмову позивачу в перерахунку пенсії не приймалось, відповідь була надана в порядку Закону України «Про звернення громадян», а тому позивач обрав непередбачений чинним законодавством спосіб захисту своїх прав.

Апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції, однак з інших підстав, вказавши, що чинним законодавством скасовано право на перерахунок призначених пенсій прокурорів у зв'язку з підвищенням окладів з 15 липня 2015 року, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, а тому підстави для визнання дій відповідача протиправними відсутні. Окрім цього, в листі відповідача чітко вказано, що в перерахунку пенсії відмовлено та жодних посилань щодо надання відповіді в порядку Закону України «Про звернення громадян» як і необхідність подання заяви встановленого зразка для прийняття відповідного рішення не вказано, у зв'язку з чим висновок суду першої інстанції в цій частині є помилковим.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З 1 січня 2015 року статтю 50-1 Закону № 1789-XII викладено у новій редакції, частиною двадцять першою якої встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, однак відповідної постанови Уряду так і не було прийнято.

Водночас, вказані законодавчі приписи пов'язують виникнення права на перерахунок пенсії у особи, з певною подією, зокрема, кожного разу, коли відбувається підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - постанова КМУ № 1013), яка застосовується з 1 грудня 2015 року, підвищено посадові оклади (тарифні ставки, ставки заробітної плати) працівників 1 тарифного розряду Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 (Офіційний вісник України, 2002 року, № 36, стаття 1699).

Також, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VIIІ) передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.

Оскільки Закон № 213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 1789-XII, в тому числі і стаття 50-1 цього Закону.

Таким чином, станом на 1 грудня 2015 року (дати підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників) стаття 50-1 Закону № 1789-XII, яка передбачала право на перерахунок пенсії, скасована.

Одночасно, Закон № 1789-XII, зокрема, і частина двадцять перша статті 50-1 цього Закону, втратив свою чинність з 15 липня 2015 року - дня набрання чинності Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон № 1697-VII).

За приписами частини першої статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Названій правовій нормі Основного Закону України дано офіційне тлумачення згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99.

У абзаці 2 пункту 2 мотивувальної частини зазначеного Рішення вказано, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, у даному випадку, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню стаття 50-1 Закону № 1789-XII, яка станом на 1 грудня 2015 року (дати підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників), а також на момент звернення позивача до Управління ПФУ з заявою про здійснення спірного перерахунку пенсії, вже не діяла.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у відповідача законних підстав для здійснення позивачу перерахунку пенсії, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-XII, оскільки положення цієї статті втратили чинність.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, якщо визнає, що при їх ухваленні суди не порушили норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 222, 224, 231 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

О.П. Стародуб

С.С. Пасічник