Справа № 688/947/17
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 688/947/17

Головуючий у 1-й інстанції: Березова І.О.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

18 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 згідно записів в його трудовій книжці безперервно працював у ВАТ «Пульсар» з 20 лютого 1980 року по 04 листопада 2014 року. Крім того, позивач отримував відповідну заробітну плату, з якої ВАТ «Пульсар» відраховувалися страхові внески відповідно до вимог чинного законодавства.

У зв'язку із неплатоспроможністю ВАТ «Пульсар» та ухваленою 24 квітня 2013 року постановою господарського суду Хмельницької області про визнання його банкрутом до бюджету управління не поступили внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01 грудня 2005 р. по 31 грудня 2010 р. Про заборгованість ВАТ «Пульсар» за страховими внесками перед Пенсійним фондом України також свідчать: ухвала господарського суду Хмельницької області від 13 червня 2006 р., якою порушено провадження у справі про визнання банкрутом ВАТ «Пульсар», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, процедуру розпорядження майном і призначено розпорядника майна; ухвала господарського суду Хмельницької області від 09 липня 2015 року, якою визнані погашеними вимоги кредитора - управління Пенсійного фонду України у м. Шепетівці та Шепетівському районі у сумі 3575251,19 грн., що складаються з витрат на доставку та виплату пенсій, призначених на пільгових умовах, страхових внесків та заборгованості з єдиного внеску, а ВАТ «Пульсар» ліквідовано.

З 14 листопада 2014 року позивач отримує пенсію за віком, при цьому період роботи позивача у ВАТ «Пульсар» з 01 грудня 2005 року по 31 грудня 2010 року та з 01 листопада 2012 року по 30 листопада 2014 року не був зарахований до його страхового стажу для обчислення пенсії за віком.

16.06.2016р. позивач звернувся до Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області з вимогою зарахувати до його страхового стажу вказаний період роботи у ВАТ «Пульсар».

Листом Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області №6719/10 від 30.06.2016р. відмовлено у зарахуванні страхового стажу та перерахунку пенсії. Підставою для відмови стало те, що відповідно до ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відсутність сплачених страхових внесків не дає підстав зарахувати спірний період роботи позивача до страхового стажу. ВАТ «Пульсар» визнано банкрутом, недоїмку зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та із єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування списано згідно звіту ліквідатора про проведену роботу по ліквідаційній процедурі та ліквідаційного балансу.

Позивач не погодився із вказаною відмовою та звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт того, що відраховані із заробітної плати ОСОБА_3 страхові внески не потрапили до Пенсійного фонду України, не повинен впливати та відображатися на законних правах та інтересах позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, і є лише провиною роботодавця ВАТ «Пульсар». Тобто, обов'язок щодо сплати страхових внесків до управління Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ч.10 ст.20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно ст.254 КЗпП України несплата підприємством, установою, організацією внесків на соціальне страхування не позбавляє працівника виплати за цим страхуванням, зокрема, виплати пенсії.

Отже, наявність заборгованості перед Пенсійним фондом України зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Як обґрунтовано зазначає суд першої інстанції, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов'язковій сплаті. Однак застраховані особи без сприяння державних органів позбавлені можливості безпосередньо і оперативно впливати на повноту і своєчасність такої сплати, що фактично у випадку неповної чи несвоєчасної сплати, означатиме порушення їх прав на призначення (перерахунок) пенсії.

Несплата страхових внесків, в даному випадку призвела до порушення принципу рівності всіх осіб перед законом, а пенсійні органи не вжили дієвих заходів для забезпечення гарантованого державою права на пенсію. Оскільки страхові внески позивача відраховувались роботодавцем із заробітної плати, період роботи позивача з 01 грудня 2005 р. по 31 грудня 2010 р. у ВАТ «Пульсар» підлягає зарахуванню до страхового стажу, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе страхувальник, тобто товариство, в якому працював позивач.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.