Справа № 214/3171/17
Суддя: Ступак Н. Р.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/3171/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

(скорочене провадження)

17 липня 2017 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді Ступак Н.Р., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_1 із вищевказаним адміністративним позовом до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просить суд: визнати протиправними дії Криворізького центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2007 рік при призначенні їй пенсії за віком та відмови у застосуванні середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2014,2015,2016 роки; зобов'язати Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити їй перерахунок пенсії за віком з 10 квітня 2017 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014, 2015, 2016 роки.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона отримувала пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення». У квітні 2017 року вона звернулася до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком, надавши всі необхідні документи. При нарахуванні їй пенсії за віком був застосований показник середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік, який становить 1197,91 грн. 11 травня 2017 року вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком з застосуванням для розрахунку пенсії середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілом в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: 2014, 2015, 2016 роки, однак їй було відмовлено у застосуванні середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це встановлено ч. 2 ст. 40 Закону, в зв'язку з тим, що відповідно до ч.3 ст.45 Закону при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Позивач вважає, що відповідач своєю відмовою порушив її конституційні права на отримання відповідної пенсії з огляду на наступне. У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне і страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Пенсія за вислугу років Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне і страхування» не передбачена. Пенсія за вислугу років позивачу була призначена за правилами, визначеними Законом України «Про пенсійне забезпечення», які залишаються чинними на даний час. Відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію. Таким чином, обов'язковою підставою для отримання пенсії за вислугу років, є залишення особою роботи, яка дає право на цю пенсію. Пенсія за вислугу років позивачу була призначена з 03.10.2002 року. З 01.10.2013 року виплату пенсії за вислугу років було зупинено. Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати року та сплачувала у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Позивач заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» подала вперше в квітні 2017 року. До цього позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення». Таким чином, оскільки позивач звернулася у 2017 році за призначенням іншої пенсії за іншим законом, то при її обчисленні має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014, 2015, 2016 роки.

З боку відповідача в особі начальника управління ОСОБА_2 до суду надано заперечення, в яких остання не погоджується з позовними вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. В обґрунтування заперечень зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Криворізькому центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 03.10.2002 року та отримувала пенсію за вислугу років, розраховану згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 01.01.2004 року набув чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058. Відповідно до п.2 Прикінцевих положень цього Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенси за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Враховуючи вищевказане, пенсія за вислугу років перерахована за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". З 01.10.2013 за заявою ОСОБА_1 виплату пенсії позивачеві було призупинено у зв'язку з працевлаштуванням на посаду вихователя. У квітні 2017 року позивач звернулася до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області з заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Згідно поданої заяви позивачеві поновлено виплату пенсії за вислугу років після досягнення пенсійного віку. Відповідно до документів пенсійної справи ОСОБА_1, страховий стаж на момент призначення пенсії, врахований по 28.02.2017, склав 42 роки 3 місяці 17 днів. Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт стажу дорівнює 0,57038. Коефіцієнт заробітної плати, обчислений відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у порівняні заробітної плати із заробітною платою працівників, зайнятих у галузях економіки України, за період з 01.01.1989 по 31.12.1993 та з 01.07.2000 по 28.02.2017 (259 місяців) після оптимізації склав 0,88372, за період з 01.07.2000 по 28.02.2017 (200 місяців) - 0,82751. Розрахунок пенсії за віком станом на 10.04.2017:

1197,91 х 0,88372 х 0,57038 = 603,82 грн.,

1074,00 (603,82 + 470,18) +72,46 (603,82 х 12%) = 1146,46 грн.,

де 1197,91 грн. - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік;

603,82 грн. - розрахунковий розмір пенсії відповідно до ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,

1074,00 грн. - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.09.2015,

470,18 грн. - доплата до прожиткового мінімуму,

72,46 грн. - доплата за понаднормовий стаж (12 років),

1146.46грн. - загальний розмір пенсії.

При переведенні з одного виду на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Таким чином, твердження Позивача щодо того, що у 2017 ропі право на пенсію за віком виникло вперше є помилковим, оскільки у 2017 році відбувся перехід з одного виду пенсії на інший на підставі документів, які вже були у пенсійній справі та додатково наданими. Отже, застосовувати середню заробітну плату (дохід), визначену частиною другою ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для призначення пенсії відсутні законні підстави.

Дослідивши письмові матеріали справи, обґрунтування позивача та заперечення представника відповідача, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно ч. 2 ст. 183-2 КАС України, суд може розглядати в порядку скороченого провадження адміністративні справи щодо вимог, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, якщо такі вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, та відповідачем не заперечується, позивач перебуває на обліку у Криворізькому центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримувала пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення».

10.04.2017 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про переведення її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», надавши при цьому всі необхідні документи.

Також, 11 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про проведення їй перерахунку пенсії за віком із застосуванням при розрахунку показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: 2014, 2015, 2016 роки (а.с. 6).

Листом № П-57 від 15.05.2017 року відповідач повідомив позивачу, що при призначенні їй пенсії за віком був застосований показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік, у зв'язку з тим, що відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії (а.с. 7-9).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Види пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Разом з тим, ст. 2 Законом України «Про пенсійне забезпечення» передбачено призначення за цим законом пенсії за вислугу років.

Згідно ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Натомість, обрання особою пенсії за віком замість пенсії за вислугу років, як визначено ч. 1 ст. 5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є призначенням пенсії, а не переведенням з одного виду пенсії на інший.

З огляду на вищевикладене, до даних правовідносин не підлягає застосуванню ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої, при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак у випадку із позивачем мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вона звернулась вперше.

Крім того, після призначення пенсії за вислугу років позивач продовжувала працювати, та сплачувала у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Право на пенсію за віком у позивача виникло вперше, а тому при визначенні розміру пенсійних виплат слід брати розмір середньої заробітної плати (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, виходячи із розміру заробітної плати за 2014-2016 роки, а не застосовувати показники заробітної плати в середньому на одну особу у цілому по Україні в галузях економіки за 2007 рік.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» не містить посилань на показник «середня заробітна плата у галузях економіки України».

За таких обставин даний показник не має відношення до пенсії позивача за вислугу років, оскільки при її розрахунку він не застосовувався, а тому і не повинен застосуватися при розрахунку їй пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, оскільки позивач звернулась до відповідача у 2017 році за призначенням іншої пенсії за іншим законом, то при її обчисленні має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2014, 2015, 2016 роки, як це передбачено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню з 10.04.2017 року, тобто з дати звернення із заявою про призначення пенсії за віком.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в силу ст.94 КАС України з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн. (а.с.1).

На підставі вищевикладеного та керуючись Конституції України, ст.ст. 6, 8, 9, 10, 160-163, 183-2, 186, 254, 256, 267 КАС України, ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний ОСОБА_1 Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Криворізького центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2007 рік при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та відмови у застосуванні середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2014,2015,2016 роки.

Зобов'язати Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з 10 квітня 2017 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014, 2015, 2016 роки.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Н.Р. Ступак