Справа № 810/2025/17
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2017-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2017 року № 810/2025/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у місті Славутич Київської області до товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Аді" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій,

в с т а н о в и в:

14 червня 2017 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області (далі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Аді" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно даних особового рахунку страхувальника, у нього утворився борг з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у період березень - квітень 2017 р. у сумі 13765 грн 67 коп., який підлягає стягненню.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі з тих підстав, що відповідач не має атестованих робочих місць з особливо шкідливими та важкими умовами праці, оскільки в останнього відсутнє виробництво з такими умовами праці. Таким чином, пенсіонери, виконували роботу з особливо шкідливими та важкими умовами праці на робочих місцях ДСП ЧАЕС, а не на підприємстві відповідача (а.с. 21-22).

17 липня 2017 р. від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 42).

Відповідно до положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

15 червня 1995 р. відповідач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується довідкою, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, свідоцтвом про реєстрацію (а.с. 10-11, 30, 34).

Відповідач, як платник страхових внесків перебуває на обліку у позивача за № 61, що підтверджується картою особового рахунку відповідача (а.с. 31) та довідкою позивача від 11 січня 2013 р. №23/02 (а.с. 29), а отже, є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розумінні Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 р. № 400/97-ВР (далі - Закон України № 400/97-ВР).

Позивачем було сформовано розрахунки фактичних витрати на виплату та доставку пенсій на загальну суму 13765 грн 67 коп. за період березень - квітень 2017 р. (а.с. 38, 40) та супровідні листи до них (а.с. 39, 41).

Вказані розрахунки та супровідні листи направлені на адресу відповідача та отримані представником останнього (зворотня сторона а.с. 39, 41).

У зв'язку з несплатою відповідачем заборгованості у добровільному порядку, позивачем було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР).

Пунктом 1 ст. 1 Закону № 400/97-ВР визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Згідно абзацу другого пункту 1 статті 14 Закону № 1058-IV, страхувальниками є роботодавці - підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи-підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Частиною першою ст. 15 Закону № 1058-IV встановлено, що платниками страхових внесків є страхувальники, зазначені у ст. 14 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закон № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" виплата пенсій здійснюється за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи за списком №1, визначено пунктом "а" ч.1 ст. 13 Закону № 1788-XII.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, значеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення, пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 6.4. розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 (далі - Інструкція), розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п. 6.7 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

З огляду на вищевикладені положення Інструкції, вбачається чітко визначений порядок надсилання органами Пенсійного фонду України на адреси підприємств розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (згідно з додатками 6 та 7), а саме: щорічно в термін до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства відповідно до вимог пункту 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го числа повинні вносити до Пенсійного фонду України зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно з абзацом четвертим підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV, підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Отже, зазначеною нормою прямо визначено обов'язок відповідача стосовно відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

Пенсіонерам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які працювала у відповідача, було призначено пільгову пенсію на підставі п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України № 1788-XII (список № 1).

Крім того, позивачем їм було виплачено пенсію за період березень - квітень 2017 р.

Зокрема, позивачем було надано суду належним чином засвідчені копії документів стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які внесені у розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за березень - квітень 2017 р.: копію протоколів про призначення пенсії, довідок про підтвердження стажу роботи (а.с. 33, 35-37).

Факт виплати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пенсії у період березень - квітень 2017 р. підтверджується довідкою позивача від 30 червня 2017 р. № 2795/06 (а.с. 32).

Водночас, наявна у відповідача заборгованість підтверджується:

- розрахунком сум заборгованості (а.с. 4);

- розрахунками фактичних витрати на виплату та доставку пенсій у період березень - квітень 2017 р. на загальну суму 13765 грн 67 коп. (а.с. 38, 40).

- копією картки особового рахунку відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, згідно з якою у відповідача існує недоїмка на загальну суму 157227 грн 63 коп. (а.с. 31).

Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем суду надано не було.

Досліджуючи матеріали справи суд врахував, що названі розрахунки відповідачем в адміністративному порядку оскаржено не було.

Крім того, суд не бере до уваги посилання відповідача на ту обставину, що зазначені у розрахунку пенсіонери ОСОБА_3 та ОСОБА_2 безпосередньо у нього не працювали, атестованих робочих місць з особливо шкідливими та важкими умовами праці в останнього відсутні, а тому не зобов'язаний здійснювати передбачені Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" страхові внески, з наступних підстав.

Київським окружним адміністративним судом неодноразово при вирішенні справ за аналогічним предметом спору (стосовно витрат на виплату і доставку пенсій тим самим пенсіонерам, але за інші періоди), судовими рішеннями, які набрали законної сили (№2а-5925/11/1070, №2а-443/12/1070, №2а-2976/11/1070, №2а-1889/12/1070, №810/1237/13а, №810/4854/13а, 810/681/17) встановлено правомірність стягнення витрат на виплату і доставку пенсій з відповідача на користь позивача.

Зазначені судові рішення мотивовані тим, що позивачем правомірно включено до розрахунку витрати на виплату і доставку пенсій ОСОБА_1 та ОСОБА_2, тому відповідач зобов'язаний відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій цим особам.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу, що і було зроблено позивачем.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що сума заборгованості, яка підлягає стягненню, складає 13765 грн 67 коп., а отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Аді" (07100, Київська обл., м. Славутич, Таллінський квартал, буд. 25, кв. 1, ) на користь Управління Пенсійного фонду України у місті Славутич Київської області 13765 (тринадцять тисяч сімсот шістдесят п'ять) гривень 67 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.