Справа № 367/2941/17
Суддя: Пархоменко О. В.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/2941/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

головуючого судді Пархоменко О.В.,

при секретарі Мидловець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області, третя особа - Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання видати посвідчення інваліда війни,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він, ОСОБА_1, являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом ІІ групи, захворювання його пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копіями чорнобильського посвідчення та вкладкою до нього, витягу із акту огляду у МСЕК та експертного висновку за № 927.

Позивач вказує, що з 05 липня 1982 року по 24 березня 1988 року він працював на посаді директора Чорнобильського міжколгоспного підприємства по виробництву кормів у м. Чорнобилі Київської області, що підтверджується копією його трудової книжки. Будучи директором підприємства та начальником цивільної оборони по своєму підприємству, після аварії на Чорнобильській АЕС проводив організаційні роботи по залученню працівників підприємства на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, займався розподілом засобів захисту від радіації для колгоспів району, так як на підприємстві знаходився склад цивільної оборони всього району, а також сам приймав безпосередню участь у ліквідації її наслідків у складі невоєнізованого формування цивільної оборони Чорнобильського району з 28 по 30 квітня 1986 року та з 01 по 3 травня 1986 року включно та був залучений до виконання заходів цивільної оборони по локалізації джерела радіоактивного забруднення шляхом набирання у кар'єрах села Лелів піску в мішки, які потім завантажувалися до військових вертольотів та скидалися на зруйнований аварією четвертий енергоблок Чорнобильської АЕС, займався підготовкою до евакуації документів, майна, особового складу підприємства та їх сімей та самою евакуацією із зони відчуження, про що свідчать копії посвідчення про проходження курсів цивільної оборони, перепустка до м. Чорнобиль та особові рахунки про заробітну плату за травень-липень та вересень 1986 року, подяки за активну участь в роботах по ліквідації наслідки аварії на Чорнобильській АЕС від 03 листопада 1987 року.

Вказує, що на підставі п. 9 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та п. 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою КМ України № 302 від 12 травня 1994 року він звернувся до відповідача із відповідними документами з метою надання йому статусу інваліда війни та отримання посвідчення інваліда війни, однак відповідач відмовив йому у встановленні статусу інваліда війни та видачі такого посвідчення листом № 3753 від 19 квітня 2017 року, обґрунтувавши свою відмову тим, що статус інваліда війни встановлюється на підставі документів, які повинні містити інформацію про розпорядчий документ по лінії Цивільної оборони щодо залучення підприємств, установ до вказаного формування та розпорядчий документ по підприємству, установі про залучення осіб до складу вказаного формування, а довідка МСЕК про групу та причину інвалідності не містить формулювання щодо залучення заявника до формувань Цивільної оборони під час ліквідаційних робіт на ЧАЕС.

Зазначає, що розпорядження про залучення особи до формувань цивільної оборони, якщо вони були, то до цього часу не збереглися і основна частина розпоряджень по локалізації джерела забруднення здійснювалася в усній формі, що підтверджується також копією архівної довідки КУ "Іванівського трудового архіву" № 01-27/12 від 12 січня 2017 року. Відповідно до копії інформаційної довідки про участь у формуваннях ЦО Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи № 01.1-14/2138 від 05 грудня 2016 року згідно з нормативно-правовими актами, які діяли на момент аварії на ЧАЕС, цивільна оборона організовувалася за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувалися в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі чоловіки від 16 до 60 років та жінки від 16 до 55 років, а тому громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи злучалися до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

За таких обставин позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовив йому у видачі посвідчення інваліда війни та встановленні передбаченого ним статусу, не прийняв до уваги документи, які підтверджують наявність інвалідності, отриманої внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи та участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони, а тому за захистом його порушених прав змушений звернутися до суду.

В зв'язку із викладеними обставинами позивач просив визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради щодо відмови у встановленні йому статусу інваліда війни та видачі посвідчення; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради прийняти рішення щодо надання йому статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни.

Представник позивача ОСОБА_2 надала суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу в її та позивача відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення проти даного позову, в яких вказує, що Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради позов не визнає, оскільки позивач як на підставу для задоволення своїх вимог про надання статусу інваліда війни відповідно до п. 9 ч.2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" посилається на інформаційну довідку Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації від 26.10.2016 № 01.1-14/1877-6; вказана довідка ґрунтується на нормативно - правових актах з питань Цивільної оборони, чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС, які у розпорядженні управління відсутні та не були надані позивачем. Також вказує, що позивач не надав відповідачу доказів (розпорядження начальника цивільної оборони Київської області або витяг начальника цивільної оборони та штабу ЦО, де на місцях було зобов'язано вести облік особового складу формувань ЦО, які залучались до робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС), що підтверджують факт участі позивача у формуванні цивільної оборони, у відповідача не було підстав для встановлення статусу інваліда війни відповідно до пункту 9 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту", тому слід відмовити позивачу у встановленні статусу інваліда війни. Просив в позові відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі /у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження/, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до п. 9 ч.2 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи віднесені до інвалідів війни.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 05 липня 1982 року по 24 березня 1988 року працював на посаді директора Чорнобильського міжколгоспного підприємства по виробництву кормів у м. Чорнобилі Київської області, що підтверджується копією його трудової книжки. Також позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням категорії 1 серія А № 307965, виданого 09.03.2017 року Київською обласною державною адміністрацією. На момент аварії на ЧАЕС позивач, будучи директором підприємства та начальником цивільної оборони по своєму підприємству проводив організаційні роботи по залученню працівників підприємства на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, займався розподілом засобів захисту від радіації для колгоспів району, а також сам приймав безпосередню участь у ліквідації її наслідків у складі невоєнізованого формування цивільної оборони Чорнобильського району з 28 по 30 квітня 1986 року та з 01 по 3 травня 1986 року включно та був залучений до виконання заходів цивільної оборони по локалізації джерела радіоактивного забруднення шляхом набирання у кар'єрах села Лелів піску в мішки, займався підготовкою до евакуації документів, майна, особового складу підприємства та їх сімей та самою евакуацією із зони відчуження, про що свідчать копії посвідчення про проходження курсів цивільної оборони, перепустка до м. Чорнобиль та особові рахунки про заробітну плату за травень-липень та вересень 1986 року, подяки за активну участь в роботах по ліквідації наслідки аварії на Чорнобильській АЕС від 03 листопада 1987 року.

Згідно Інформаційної довідки (про участь у формуваннях ЦО) Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації від 05.12.2016 року № 01.1-14/2138 формування ЦО, в т.ч. і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих; громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Встановлено, що відповідно до витягу із Акту огляду у МСЕК до довідки серії КИО-І № 099667 від 09.06.1999 року позивачу з 01.07.1999 року була встановлена друга група інвалідності довічно, проф. захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В судовому засіданні також встановлено, що позивач 24.03. 2017 року звертався до відповідача із заявою про видачу йому посвідчення інваліда війни згідно пункту 9 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", однак відповідачем було відмовлено позивачу у наданні статусу інваліда війни за відсутністю підстав, що стверджується копією листа відповідача № 3753 від 19.04.2017 року.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", згідно п. 9 ч.2 ст. 7 якого особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією Чорнобильської катастрофи, віднесені до інвалідів війни.

В судовому засіданні доведений факт участі позивача ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони. Позивач є інвалідом 2 групи і його захворювання пов'язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Враховуючи вищевикладене суд вважає відмову відповідача у видачі позивачу посвідчення інваліда війни неправомірною та вважає за необхідне зобов'язати відповідача надати ОСОБА_1 статус інваліда війни відповідно до п. 9 ч.2 ст. 7 Закону України " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видати відповідне посвідчення .

На підставі викладеного та ст.ст. 8, 22, 55 Конституції України, ст. ст. 4,7 Закону України " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", керуючись ст. ст. 2,4,11,71,86, 99, 100, 158-163, 167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі посвідчення інваліда війни неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області надати ОСОБА_1 статус інваліда війни відповідно до п. 9 ч.2 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видати відповідне посвідчення .

Копію постанови направити сторонам для відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О. В. Пархоменко